VIII 
logiskt hänseende måste innehålla sydligare former än de, 
hvilka trifvas uti Finland. 
Vi hafva redan nämnt att antalet af egentliga Hafs- 
mollusker hos oss är högst obetydligt; ty vid Finlands 
kuster lefva endast 6 arter. Redan vid Reval anträffas 8 
eller 9 och uti Kattegat stiger detta antal till 110. Uti 
Finska viken öster om Hogland och uti den Bottniska 
norr om Qvarken finner man icke mera några hafsformer, 
utan endast sådana snäckor som lefva uti söttvatten. Li- 
kaså förekomma öfverallt vid våra kuster, tillochmed uti 
sjelfva hafsbandet, en mängd sötvattens-snäckor såsom: 
Neritina fluviatilis, Physa fontinalis, Lymneus palustris, L. 
ovatus, L. pereger, L. stagnalis, L. fuscus, Paludina im- 
pura, Planorbis contortus, Pl. albus m. fl. Ej blott till 
arternas äro Finlands haf arma på hafsmollusker, utan äf- 
ven till deras beskaffenhet; ty både musslorna och snäc- 
korna äro här' endast krymplingar, i jemförelse med den 
utbildning de äga uti Nordsjön och andra större haf, der 
desamma förekomma. Orsakerna till denna fattigdom böra 
förnämligast sökas deruti, att vår saltsjö utgöres af ett 
så kalladt innanhaf, till hvilket Oceanens mångtaliga djur- 
former hafva ett försvåradt inträde. Också utöfva vatt- 
nets salthalt och temperatur ett mäktigt inflytande på de 
uti hafvet lefvande djurens trefnad och beskaffenhet. v. 
Middendorff angifver enligt särskildte forskares undersök- 
ningar den procentiga halten af koksalt för vattnet uti 
Medelhafvet 3,71, Nordsjön 3,45, Hvita hafvet 3,22, Ö- 
stersjön vid Kiel 1,7, Finska viken vid Reval 0,6. Då 
man tager uti betraktande de många och stora floder, 
hvilka utgjuta sig uti Bottniska och Finska viken, torde 
man med säkerhet kunna sluta, att vattnets salthalt vid 
våra kuster är ännu obetydligare än wid Reval; ehuru 
