40 
nästan halfrund, vid yttre kanten otydligt vinklad, otan- 
dad eller försedd med en (sällan två) obetydlig, vid spin- 
deln fästad tand; på yttre sidan, bakom munsömmen går 
ett gulhvitt tvärband öfver sista vindningen. Munsömmen 
något tillbakaviken, hvitaktigt kantad. Djuret grått, med 
öfre delen, hufvud och trefvare svartaktiga. 
Pupa muscorum anses för en af Europas allmänna- 
ste Pupaarter. I Finland är den hittills anträffad på få 
ställen, men i synnerlig ymnighet under stenar vid kalk- 
brott, såsom vid Nevas (Sibbo), i Pargas, dessutom vid 
Frugård och uti Karelen (Ruskiala). 
B. Vertigo. 
2. Pupa edentula Draparnaud. 
Vertigo edentula C. Pfr. III. p. 42. t.7. f. 28, 29. 
— — Rossm. X. p. 28. f. 646. 
Pupa = L. Pfr. p. 305. 
Testa cylindrico-attenuata, obtusa, fusco-lutescens, nitidula, 
leevis, dextrorsa, subumbilicata; anfr. 5—6, convexiusculis; ultimo 
inflato, ad aperturam productiusculo, Ya longitudinis equante; aper- 
tura semiovali, edentula; peristomate recto, acuto, simplici. 
Skalet afsmalnande cylindriskt, trubbigt, brungult, 
något glänsande, glatt, högervridet, svagt nafiadt. Vind- 
ningarne 5 eller 6, något konvexa; den sista obetydligt 
vidgad och litet utskjutande vid mynningen, utgörande 
ungefär !/, af skalets hela längd. Mynningen halft-oval. 
Munsömmen rak, skarp. 
Längd 213, bredd 1!3 m. m. (Finska exempl.). 
Enligt L. Pfr. längd 23/4, bredd 1!/3 m. m. 
Djuret gråaktigt, ofvantill svart. 
Denna art kan lätt af nybegynnare anses för unga 
individer af föregående, men skiljer sig från densamma, 
