42 
- 
Djuret grått, med trefvarne och öfre delen af halsen 
svarta (Nilss.). 
I mellersta och nordliga Europa skall denna art ej 
vara sällsynt. Den lefver på fuktiga och tidtals öfver- 
svämmade ställen, bland affallna löf, på förmultnande träd, 
under stenar o. s. v. Hos oss är den hittills ej funnen 
annorstädes än på Åland (uti ett uttorkat dike vid Yt- 
terby). 
4. Pupa pygmaea Draparnaud. 
Pupa pygmaea Nilss. p. ds. 
— -- E-Pfr. ILlpis62, 
Vertigo pygmaea C. Pfr. I. p.72,.t.3.f. 47,48. 
2 — Rossm, X. p. 29. ; 648. 
Testa dextrorsa, cylindraceo-ovata, fulvo-cornea, levissime stria- 
ta, nitida; apertura semiovata, 5-dentata; dentibus columellaribus 
2, parietalibus 1, palatalibus 2, margine exteriore medio impres- 
siuscula. 
Skalet högervridet, ovalt-cylindriskt, brungult, tunnt, 
genomskinande, glänsande, glatt eller otydligt strimmadt. 
Vindningarne 5, konvexa; den sista upptagande ungefär 
13 af skalets längd, föga större än den nästföregående. 
Mynningen halfrund, 4—5 tandad, af hvilka tänder tvänne 
(den ena af dem högst obetydlig) äro belägna på spin- 
deln, 2 på hvälfningen af sista vindningen och en i go- 
men. Munsömmen hvitaktig, tillbakaviken, vid yttre kan- 
tens midt föga intryckt. HNalike last” & Er dam & mio. 
Bland fuktig mossa och förmultnande löf vind 
denna snäcka öfver hela Europa, från Sicilien tillochmed 
Brittannien och Skandinavien. I vårt land har den spar- 
samt bhfvit funnen af oss uti Raseborgs ruiner, Ingo soc- 
