é Skalet trubbadt ” äggförmigt, lätt strimmigt, glän- 
sande, genomskinligt, gulaktigt, ibland något stötande i 
brunt. - Spiran ytterst kort, trubbig. Vindningarne 4, af 
hvilka den sista är utomordentligt vidgad. Mynningen 
aflång, upptill spetsigt vinklad, upptagande närmare 5/4 af 
hela skalets längd. Munsömmen skarp, mot spindeln o- 
betydligt tillbakaviken. 
Skalets längd 6—58, diameter 4—4!/3 m. m. 
Djuret gråblått eller gult. Trefvarne, hufvudet och 
foten ljusgråa, den delen af manteln, som ligger inneslu- 
ten af skalet, gråsvart, med gula fläckar. 
Physa fontinalis är temmeligen allmän, åtminstone i 
södra delen af landet. Vi hafva erhållit den ifrån Åland, 
«Pojo och Ingo skärgård, Laha fors 1 Borgnäs, Helsing- 
fors (Holmberg), Borgå å, Wichtis (Åberg). Såsom ett 
bevis på huru föga marin mollusk-faunan vid våra kuster 
är, förtjenar omnämnas, att Physa fontinalis lefde tillsam- 
man med Limnaeus baltfcus, peraeger, minutus och stag- 
nalis på de yttre klipporna vid sjelfva hafsbandet i Ingo 
socken (t. ex. vid Halsholms-sundet). I de flesta af Eu- 
ropas länder torde denna snäcka äfven anträffas. Den 
vistas på stenar och växter 1 diken och åar. 
2. Physa hypnorum Linné. 
Bulla hypnorum Lin. F.S. p.522. 
Physa CP: Sp St: KV. Rae. 
-— — Nilss. p.- 57. 
Testa elongato-ovata, fusiformis, fusco-fulva, diaphana, niti- 
dissima; anfr. 5—6, ultimo ceteris multo majori; spira acuta; a- 
pertura ovali, acuta; peristomate simplici. 
Skalet aflångt-ovalt, spolformigt, smutsgult, mycket 
glänsande. Vindningarne 5—6, den sista mycket större 
