534 
På Åland förekommer denna snäcka i de större in- 
sjöarne allmänt och är troligen äfven ej sällsynt i södra 
delen af Finlands fasta land, ehuru den hittills endast 
blifvit tagen vid Wiborg (Middendorff), Borgå ås utlopp, 
samt särdeles vacker och i fulländade former 1 Lojo sjö 
(A. v. Nordmann). I Frankrike, Tyskland, södra delen 
af Sverige, Ryssland och Sibirien är L. auricularius gan- 
ska allmän. 
SA Lymnaeus ovatus. 
Testa ovata, subperforata, tenwis, pellucida; anfr. 4—5, ulti- 
mo amplo, ampullaceo; spira brevi, acuta; apertura ovata; peristo- 
mate simplici, recto. 
Skalet äggrundt, med nafvelfåra, tunnt, genomski- 
nande. Vindningarne 4—5, den sista vidgad, blåsformig. 
Spiran kort, tillspetsad. Munsömmen enkel, rak, endast 
mot nafveln något tillbakaviken. 
Under namnet Lymnaeus ovatus hafva vi samman- 
fört de tre arterna Lymnaeus ovatus, vulgaris och balti- 
cus. Ty ehuru man utan svårighet finner typiska exem- 
plar, 1 afseende på hvilka ej någon villrådighet kan upp- 
stå, till hvilken af dessa tre arter de böra föras, anträf- 
far man likväl ofta såväl i våra insjöar, som isynnerhet 
i Finska vikens föga salta vatten otaliga mellanformer, 
hvilka bilda öfvergångar från den ena arten till den an- 
dra. För att dock göra nybegynnare uppmärksamma på 
dessa former och således om möjligt i en framtid bere- 
da en fullständig kännedom af dem; vilja vi likväl här 
upptaga dessa tre arter med Rossmässlers och Nilssons 
diagnoser. 
