dv 
naeus ovatus. Åtminstone anträffar man vid södra ku- 
stens yttre skärgård, jemte alldeles typiska former af L. 
ovatus, vulgaris och balgcus, otaliga öfvergångsformer e- 
mellan dessa tre arter. 
4. Lymnaeus pereger Draparnaud. 
Lymnaeus pereger C. Pfr. I. p. 90. t. II. fig. 23, 24. 
— — Rossm. I. p. 97. fig. 534. 
Lymnaea peregra Nilss. p.- 56. 
”Testa subrimata, elongato-ovata, acuta, subventricosa, cor- 
nea, brevispira; anfractu ultimo superne attenuato; apertura acuta, 
ovata; peristomate plerumque sublabiato. A. 52"; Il, 30—4"Y90"; 
anfr. 4—5"2 — Rossmässler. 
Skalet aflångt-äggformigt, försedt med nafvelstrimma, 
genomskinande, strimmadt, gulbrunt. Vindningarne 4—5, 
starkt konvexa, skilda af en mycket djup söm. <Spiran 
spetsig, medelmåttig. Mynningen oval, upptill föga märk- 
ligt vinklad. Munsömmen enkel, hvass. 
Skalets längd 13, diam. 7; mynningens 1. 9, d. 6 m. m. 
Djuret grått, med ljusare punkter. 
Enligt Middendorff går denna Lymnaeus-art i Fin- 
land upp till polarcirkeln. Vi hafva likväl ej anträffat den 
på några andra ställen än i insjöar på Åland och vid ku- 
sterna af saltsjön, hvarest man ofta finner öfvergångsfor- 
mer emellan denna och L. balthicus, dock är den djupa söm- 
men skarpare utpräglad hos den förra. För öfrigt är den 
ganska allmän 1 nästan hela Europa och norra Asien. 
0 Lymnaeus palustris Pfeiffer. 
Lymnaeus palustris C. Pfr. I. p.88. t. IV. fig. 20. 
= — Rossm. I. p. 96. fig.51,52. 
Lymnaea = Nilss. p- 09. 
Testa imperforata, oblonga, solida, nitidula, fusca vel cinerea, 
