68 
Gen: I. Valvata Muller. 
Djuret med tvenne borstformiga trefvare, hvilka på 
yttre sidan af basen äro försedde med ögon. Foten kort, 
framtill tvådelt, baktill rundad. Gälarne kontraktila, kam- 
formiga, fästade vid högra trefvaren, samt försedda med 
ett trådlikt bihang. 
Skalet koniskt eller plattadt. Mynningen rundad och 
begränsad af en sammanhängande, hvass munsöm, samt 
tillsluten af ett hornartadt lock. 
De till detta slägte hörande snäckor äro föga tal- 
rika och i allmänhet ganska obetydliga. I insjöar och 
åar vistas de merendels krypande på vattenvexter och an- 
dra i vattnet befintliga föremål. Uti fossilt tillstånd äro 
10 Valvata-arter kända och alla förekommande i de ter- 
tiära aflagringarne. 
1. Valvata piscinalis Muller. 
Valvata obtusa C. Pfr. I. p.98. t. IV. fig. 32. 
— piscinalis Nilss. p.85. 
Testa orbiculato-conoidea, umbilicata, striata; spira convexa, 
apice obtusa; anfr. 4—5, ultimo ampliato; apertura patula. 
Skalet rundadt-koniskt, hvitgrönaktigt, strummadt, öp- 
pet eller täckt nafladt. Vindningarne 4—5, skiljda af en 
temmeligen djup söm, den sista uppblåst-vidgad, mot 
mynningen något nedböjd. Spiran konvex, i spetsen trub- 
big. Mynningen utstående, gapande. 
Skalets diameter 3?/3, höjd 37/4 m. m. 
Djuret hvitaktigt; trefvarne långa, cylindriska, i spet- 
sen trubbiga; ofvanför den högra befinna sig de befran- 
sade gälarne. 
