Ti 
ret återdrager sig i skalet, sammanvikes foten och locket 
tillsluter mynningen. Könen äro skilda och de qvinliga 
exemplaren något större än de manliga. Flera arter bära 
lefvande ungar med redan ganska utveckladt skal, andra 
lägga grodromlika ägg. Uti Lias och Wealden äfvensom 
Molass lagren äro 85 fossila arter af detta slägte funna. 
1. Paludina Listeri Forbes et Hanley. 
Testa perforata, ovato-conoidea, ventricosa, transversim stria- 
ta, virescenti-cornea; anfr. 5, tereti-convexis, truncatulis; sutura pro- 
funde exarata; apertura subrotunda, plerumque fascia brunnea in- 
tus cincta; peristomate subpatulo, simplicit. 
Skalet bredt-kegellikt, nafladt, finstrimmigt, grön- 
aktigt hornfärgadt. Vindningarnpe 5, rundadt-konvexa, upp- 
till stympade eller afplattade; den sista med två eller tre 
bruna längsband, af hvilka de tvenne öfversta fortsättas till 
de öfriga vindningarne. Sömmen djupt inskuren. Myn- 
ningen rundad, dess kanter nästan tillhopagående. Mun- 
sömmen nästan rak, enkel, oftast inuti omgifven af ett 
mörkbrunt band. 
Skalets längd 35, diameter 28 m. m. Mynningens 
höjd 17, diam. 16 m. m. 
Paludina Listeri tyckes ej vara sällsynt uti Ladoga, 
men är ej såvidt vi veta funnen annorstädes i Finland. 
Den förekommer äfven uti Sverige och troligen flerstädes 
i Europa. 
2. Paludina vivipara Linné. 
Helix vivipara Lin. F.S. p.529. 
Aa Nilss. p. 88. 
— — Rossm. I. p. 108. f. 66. 
Testa imperforata, ovato-conoidea, striata, luteo-virescens 5 anir. 
ö—6, convexis; sutura profunda; apertura rotundatoe-ovata. 
