30 
ven förekomma följande, som finnes 1 trakten af Peters- 
burg och vid Stockholm. 
”Cyclas lacustris Draparnaud. 
Testa orbiculate-subrhombea, compressa, tenui, pellucida, tenui- 
ter striata, cinerea vel lutescente; umbonibus convexis depressiusculis. 
Latit. 6—10 millim.”  Nilss. 
I. Pisidium Pfeiffer. 
Djurets mantel bildar ett enkelt, mycket kort rör, 
som knappast sträcker sig utom musslan. 
Musslan likasom hos slägtet Cyclas, men tydligen o- 
liksidig.  Låsets tänder äfven lika dem hos Cyclas. 
Alla till detta slägte hörande arter äro mycket små 
samt ganska svåra att åtskilja från hvarandra. De vistas 
bland gyttja och vid smärre växter uti vattenpölar, diken 
o. s. v. Uti fossilt tillstånd äro sju arter kända, här- 
stammande dels från Wealden leran, dels ifrån yngre ter- 
tiära aflagringar. 
1. Pisidium obtusale Pfeiffer. 
Pisidium obtusale C. Pfr. I. p. 125. t. V. f. 135,16. 
Cyclas obtusalis Nilss. p-101. 
Concha oblique-trigona, ventricosa, tenwissime striata, pellu- 
cida, inequilatera; umbonibus prominentibus; margine obtuso. 
Musslan bildande en afrundad, sned triangel, upp- 
blåst, strimmad, hvit eller hvitgul, genomskinlig, med upp- 
drifna, trubbiga bucklor och trubbig kant. 
Musslans längd 3, bredd 2!/4 och höjd 2/3 m. m. 
(Dessa mått äro tagna af yngre exemplar, några större 
ha vi ej i våra samlingar, ehuru sådana utan tvifvel tor- 
de finnas hos 0ss.) 
