83 
Detta slägte har sina arter till största delen förde- 
lade uti den nordliga hemisferen, och Norra Amerika är 
isynnerhet rikt på egendomliga Unio-arter. De bebo sjöar 
och åar, uti hvilka de hålla sig på bottnet bland sand, 
grus och slamm. Uti fossilt tillstånd äro 61 arter kän- 
da och dessa förekomma uti alla formationer. 
1. Unio pictorum Lamarck. 
Unio pictorum C. Pfr. I. p. 115. t. V. f. 9,10. 
— ss C. PI. Je psdda. tå f.8. 
- — Rossm. I pAlörfor ta. o. 
III. p. 23. f.196. XII. p.30. f.762—768. 
— - Nilss. p. 111. 
— - v. Wahl p.- 105. 
Concha elongato-oblonga, subcompressa; margine superiore et 
inferiore subrectis, fere parallelis, postice in rostrum productis; api- 
cibus et umbonibus depressis; dentibns cardinalibus compressis, an- 
teriore valve sinistre majore, dextrae tegente, posteriore minore vel 
nulla ; dentibus lateralibus lamelliformibus. 
Musslan utdraget aflång, ganska platt, vanligen gul- 
grön, med bruna koncentriska band (årsringar). Öfre 
och nedre kanten nästan raka och parallela, baktill nå- 
got sluttande samt bildande en trubbig snabel. Buck- 
lorna tillplattade. Låsbandet smalt, framtill småningom 
afsmalnande. Låsets tänder temmeligen tunna; i venstra 
skalet tvenne, af hvilka den främre är större och fram- 
stående samt helt och hållet betäcker den motsatta på 
högra skalet, den bakre mindre, ibland försvinnande 7). 
Sidotänderna lamellformiga. 
”) v. Wahl, som vi ha att tacka för en skarpsinnig och noggrann ka- 
rakteristik öfver Lifflands Bivalver, uppgifver som särdeles utmär- 
kande och beständigt hos Unio pictorum en på högra skalet, bakom 
