88 
HH. Anodonta Lamarck. 
Djurets mantel baktill försedd med tvenne nästan 
rörformiga öppningar, hvilka bildas af de motsatta man- 
telflikarna, så att då skalen öppnas, de ej äro skönjbara. 
Genom den nedre af dessa öppningar, hvilken är försedd 
med syllika bihang, indrages vattnet till gälarne och ut- 
drifves genom den öfre (bakre). Foten tungformig, tjock, 
mycket kontraktil (Rossm.). 
Musslans skal lika hvälfda, oliksidiga, oftast tunna, 
öfverdragna med en grönaktig hinna och utan några lås- 
tänder. Hos detta slägte är könsskilnaden mera utpräg- 
lad än hos föregående: de qvinliga musslorna äro nem- 
ligen baktill mer hvälfda än de manliga. Anodonta-arter- 
na finnas spridda öfver alla trakter af jordklotet och lef- 
va bland slam och dy på bottnet af insjöar samt lång- 
samt flytande floder. Fjorton fossila arter äro kända och 
af dessa en från bergkalken, de öfriga från kritan och 
molassperioden: 
1. Anodonta anatina Linné. 
4nodonta anatina Nilss. p. 114. 
= - Rossm. VI. p. 57. f. 417 —420. 
= piscinalis Nilss. p. 4146. 
— — Rossm. V. 
— rostrata(Kokeil) Rossm. IV. p.25.f. 284. XI. p.2.f.7537. 
— anatina v. Wahl p- 122. 
Concha elliptica, antice rotundata, postice in rostrum trunca- 
tum producta, subventricosa; margine superiore subcurvo, inferiore 
arcuato, interdum sinuato; apicibus margine anteriore approxima- 
tis; area compressa, prominula. | 
Musslan elliptisk, temmeligen tunnskalig, föga bukig, 
framtill afrundad, baktill utdragen till en kortare eller 
