98 
basen. Kanterna regelmässigt, motsvarigt naggade. Lås- 
tänderna tvenne i hvardera skalet; sidotänderna äfven 
tvenne. 
Detta slägte, som uti Oceanerna uppträder uti mång- 
faldiga former, har vid våra kuster endast en representant. 
1. Cardium edule Linné. 
Cardium edule Middf. Malacozool. Ross. III. p. 32. 
”Testa ovato-cordata, transversa, tenui, albida, ferrugineo 
fuscescente tincta, parum inequilatera, costis radialibus (21 ad 24; 
plerumque 22), incrementi strus rudioribus magis minusve asperis”. 
Middendor ff. 
Musslan äggrundt-hjertformig, mer eller mindre o- 
liksidig, mer eller mindre fast, hvitaktig, mot basen grå 
eller violett; ribborna 21—24, vanligen 22. 
Musslans längd 23—50; bredd 20—23; höjd 17 
m. m. 
Cardium edule finnes ganska allmänt uti Finska vi- 
ken och Östersjön (till Christinestad enligt Middendorff), 
men tyckes förnämligast hålla sig till inre skärgården; 
då vi deremot uti den yttre anträffat en mera sned form, 
hvilken öfverensstämmer med beskrifningar på Cardium 
rusticum Linné, ehuru vi dock ej kunnat skilja åt dem 
som olika arter. Middendorff beskrifver denna sistnämn- 
da sålunda: 
”Testa ovato-cordata, transversa, crassiore, valde inequilate- 
rali, costis 16 — 20 (preter illas lateris postici obsoletasj versus mar- 
ginem transverse sulcatis; latere postice subhiante”. 
Fam. IV. Mytilacea. 
Skalen aflånga, glatta. Låset försedt med ytterst 
små eller inga tänder. Från djurets fot utgå fina trå- 
