15 



sköna arter, hvarom vår fauna knappast lenniar oss en föreställning, 

 ty mot norden aftaga dessa alltmera, och äfven hos oss finna vi, 

 att af livarje sUigtc de tHtnsta arterna framtränga närmast polen. ^) 

 Den enda större Helixart, som vi ega (H. pomatia) förekommer in- 

 genstädes i norden, utan att vara ditplanterad, men att detta ej 

 beror af temperatur och klimat, bevisas deraf, att samma snäcka 

 (enl. Leunis) på Alperna gå ända till 7(J00 fot öfver hafvet. 



De trakter deremot, som hafva rikedom på kalk, antingen de 

 tillhöra de Siluriska formationerna eller Urkalken, hafva alltid stor 

 rikedom på snäckor, icke blott derföre, att den löfskogs vegetation, 

 som för de flesta landsnäckors trefnad ilr ett väsendtligt vilkor, der 

 i hög grad befordras, utan för det behof af kalk, som man hos dem 

 varseblifver ^). Många arter förekomma icke annorstädes än i kalk- 

 trakter, och äfven de, som kunna trifvas på annan grund, blifva 

 alltid i dessa ymnigare. Äfvenså få de flesta arter, som ofta på 

 granit eller gneis hafva ett ytterst tunt skal, på kalk ett tjockt, fast 

 och tungt skal. Hos oss är det isynnerhet omkring de större sjö- 

 arne, som kalklager finnas, hvarföre det ock är omkring dem, kon- 

 kyliologen finner det största antalet arter, liksom det största antalet 

 individer af land-mollusker. På öfvergångsbergen i Jemtland (om- 

 kring Storsjön), Nerike (kring vestliga ändan af Hjelmareu samt på 

 slätten), Westergötland (företrädesvis vid Wenerns östra sida, på 

 Kiunekulle, .Halleberg och Hunneberg, men äfven på Billingen, Alle- 

 berg och Mösseberg), Östergötland (isynnerliet på slätten samt från 

 sjön Roxen långs Motalaström och Wettern nedtill Jönköping), äf- 

 venså kring Mälaren, i en stor del af Upland &c., men framförallt 

 i Skåne är land-molluskfaunan rik och omvexlande. Öarne Gotland 

 och Oland utmärka sig icke så mycket genom sin artrikedom, som 

 genom det stora antal individer hvarje art vanligen eger der, samt 

 genom sina många egendomliga former. ^) 



') Af våra Helices uppnås norra polcirkelen i Sverige af följande 

 (enl. v. Wallenb. och Bohem.): H. arbustornm, 7-iiderata, mridula, ftilva 

 och piigmau; i Finland (enl. Nord. och Nyl.) af H.fulva, harpa, rude- 

 rata, costata, pygvma, hammonis, viridida; i Ryssland (enl. v. Midden- 

 dorff och Lilljeb.) af H. hispida, ruderata, hidentata, pulchella, nitida, 

 hammonis, fulra och Schrenkii. 



'-') Jfr "Spridda bidrag till Nerikes Naturalhistoria" af C. Hartman 

 p. 1, m. fl. st. 



^) De delar af vårt land, hvilka i malakologiskt hänseende äro nog- 

 grannast undersökta, visa följande förhållanden. Skåne eger 98 arter. 

 För Blekinge upptager Mag. Gosselman ("Zoologiska och Geologiska lakt- 



