17 



klimat, hvarföre den starka sommarvärmen lockar nästan alla *) de 

 med Sverige gemensamma arterna vida högre mot norden, än de 

 hos oss förekomma, men den starka vinterkölden i förening med 

 sena vårar gynnar de nordiska arternas långt sydligare spridning. 

 De ai'ter, som Sverige eger, men icke Finland, äro till allra största 

 delen sådana, som endast förekomma på kalk. Ännu längre mot 

 öster, i Ryska Lappmarken, tränga snäckorna ännu högre mot nor- 

 den, liksom den starka sommarvärmen derstädes frambringar sådana 

 växter, som i Skandinavien antingen saknas, eller blott finnas i de 

 sydligare delarne, såsom Cineraria campestris och palustris, Sangui- 

 sorba m. fl. ^) 



Jemföi-a vi den del af vår molluskfauna^ om hvilken ensam här 

 är fråga, med densamma i de öfriga Skandinaviska länderna, så 

 finna vi följande föi-hållanden. I Sverige förekomma 113 mig be- 

 kanta arter land- och sötvatten-mollusker. Dessutom äro 6 species 

 uppgifna, af hvilka jag ej haft tillfälle se exemplar. Med dessa är 

 summan således 119 arter. I Norge äro (enl. Friele, 1853) funna 

 -éi^ species, till hvilka komma Verfigo minuta vid Christiania och 

 Helix harpa i Romsdalen, tagna af Prof. Lilljeborg, enligt ben. med- 

 delad underrättelse, samt den af D:r Poulsen och v. Mårtens vid 

 Christiania funna, för Sverige obekanta, Helix ericetorum Miill. 



Alltså äro för Norge kända -(33 species. I Damnarh finnas (enl. 

 Mörch, 1864) 123 arter, om vi iakttaga samma artbegränsniug, 

 som är följd vid bestämmandet af de svenska. Finland eger (enl. 

 Nordenskiöld och Nyländer, 1856 och 1859) 71 arter. 



I Norge saknas följande hos oss iakttagna arter : Arian fiavus, 

 Limax maximus, L. teneUus, Succinea Pfeifferi, S. oblonga, (S. 

 arenaria), Helix niticltäa, H. alliaria, H. Jiammonis, H. pura, (H, 

 hyalina), H. viridula, H. sericea, H. lamellata, Hr-votundfvkir; H. 

 costulafa, Geecilioides acicula, Ena montana, Pupa avenacea (P. 



') Ett bland de högst få undantagen utgör Helix arhustorum, hvil- 

 ken snäcka (enl. D:r v. Wallenberg) i Luleå Lappmark uppstiger ända 

 till gränsen för den eviga snön, och är allmännare ofvan trädregionen, 

 än i dalarne, men i Finland blott blifvit funnen i södra delen (Karelen). 

 På Åland är den allmän. 



*) I Luleå Lappmark kunde D:r v. Wallenberg ej finna någon enda 

 representant af fam. Limacidce, men i Finska Lappmarken emellan 67' 

 —68" finnas (Nyländer i Bidrag till Finl. Naturk. III p. 130) både Limax 

 agrestis och Arion fasciatus, den sednare dessutom talrikt ofvan 69** vid 

 Ishafvets kust i Ryska Lappmarken och Ostfinmarken. 



2 



