37 



är än ljust blågrått, med trefvarne och en linea på hvai'dera sidan 

 af" nacken mörkare, än gulblått, med ljusare sidor och hvit underdel. 

 Förekommer i källare, under mossa o. dyl. vid foten af mui*ar, 

 på steniga ställen o. s. v. här och der i södra och mellersta Sverige, 

 vanligen ymnigt på samma lokal, 



2. Helix uitidula Dkap. 

 Skal huUrigt pJaUadt, svagt glänsande, nästan slätt och oge- 

 PomskinUgt, på of ra sidan rödbrunt, under ljusare; mynning run- 

 dadt månformig; nafvel vid; vindningar 4 — é^j^, hastigt tillta- 

 gande, den sista bred. — Bredd 8 — 9, höjd 4^1^ »»• ni- 



H. nit. Rossm. Ic. 1. p. 72? - Malm G. H. 11 p. 11.5. — H. 

 cell. p. p. Nilss. H. M. pag. 52, — Zonites nitidulus Grray, Jeftr. — 

 Hyalinia nit. Mörch S. M. Dan. p. 13. 



Var. nitens: skal plattare, af ljusare färg, med matt yta; sista 

 vindn. betydligt vidgad mot mynningen och nedtryckt ; mynningen 

 nästan äggrund. 



Slalct på båda sidor något konvext, svagt glänsande, föga ge- 

 nomskinligt, tunt, bräckligt, nästan slätt, på öfra sidan rödbrunt, 

 på undra sidan, isynnerhet omkring nafvelen, ljusare, hvitaktigt ; 

 spiran konvex ; vindningarne 4 — -l^/j , svagt hvälfda, intryckta vid 

 sömmen, den sista stundom mot mynningen vidgad och nedtryckt. 

 Nafvelen vid och djup. Mynningen sned, rundadt eller något aflångt 

 månformig. Munsömmen enkel, hvass, yttre kanten utdragen långt 

 framom spindelkauten, som är obetydligt längre ocli vid nafvelen 

 uppstigande bågformig. — Djuret är ljust skifferlalått, med ryggen 

 och fotspetsen möikare. 



Förekommer under stenar, nediällna löf, vid trädrötter &c. på 

 fuktiga, skuggiga ställen, särdeles i bergstrakter. Jag har tagit den 

 1 Skåne vid Belteberga, under bokarne på sluttningen vid källan, 

 samt i Blek. vid Ronneby, straxt öster om Skärsjön. Hr Malm 

 (anf. st.) uppgifver den från Akesholm och Ignaberga i Skåne samt 

 Gunnebo och Utterbäck vid Göteborg. Prof. Lilljeb. har (enl. benä- 

 get meddelande) funnit denna art vid Vcstra Wram i Skåne samt 

 vid Upsala, Konserv. Roth (enl. ex.) vid Herrevadskloster och Lind- 

 holmen i Skåne, Stud. J. A. Wallin (enl. ex.) vid Ringsjön i Skåne 

 samt Lektor Hartman (enl. Ner. Moll.) vid Skåleklint i Nerike. 



Hui'uvida alla de lokaler, som Intend. Malm anför, tillhöra denna 

 art eller ej, kan jag af brist på ex. ej afgöra; men då han uppgifver, att 

 snäckan kan skiljas från alla sina hittills hos oss funna samslägtingar der- 

 igenom, att djuret, då det är lefvande (och blir oroadt), har en obehaglig 



