39 



H. nit. Miill. V. H. U p. 32. - Nilss. H. M. p. 34. — N. & Nyl. 

 F. M. p. 28, fig. 20. — H. lucida (Dr.) Rossm. 1. p. 72, fig. 25. - 

 * Zonites lucidus Gray. - Z. lucidus Jeffr. — Zonitoides nitidus Mörcli 

 S. M. Dan. p. 14. 



Sludet tilltryckt klotformigt , glänsande, finstrimmadt, föga ge- 

 nomskinligt, vackert kastanjebrunt, på båda sidor lika färgadt, myc- 

 ket mera konvext på den öfre sidan ; spiran kouvex. Yiudningarne 

 5, långsamt tillväxande, den sista trind, icke märkbart vidgad mot 

 mynningen. Sömmen djup, rännformig. Nafvelen öppen. Mynnin- 

 gen rundadt månformig, föga sned. Muusömmen enkel, hvass. — 

 Djuret kolsvart, hvarföre skalet, sålänge djuret lefver deri, synes 

 glänsande svart. 



Förekommer under stenar, trästycken o. dyl. alltid nära, ofta 

 i vatten, temligen allmänt i södra och mellersta delarne af riket. 



Unga snäckor af denna art kunna möjligen misstagas för följande, 

 men de skiljas lätt genom djurets och skalets vida mörkare färg och ge- 

 nom mynningen, ty spindelkanten är, liksom hos unga ex. i allmänhet 

 inom detta slägte, vid nafvelen starkt nedböjd och sedan nästan rätvink- 

 ligt uppstigande. 



5. Helix haniDiouis Ström. 

 STiol platfadt, glänsande, tätt och vaekert tvärstrimmadt, ge- 

 nonisJänUgt, Ijusbrunt; mynning äggrundt månformig; nufvel tem- 

 ligen trång ) men djii/p; vindningar 4, hastigt tilltagande. Bredd 



H. nitidosa (Fer.) Rossm. Ic. I p. 71 fig. 23. — Zonites radia- 

 tulus Gray, Reeve. - Helix pura Malm G. H. II p. 116. — Nord. & 

 NyL F. M. p. 27 fig. 19. C. Hartm. N. M. p. 4. - Hyahnia ham- 

 monis Mörch S. M. Dan. p. 13. 



1) Skalet Ijusbrunt. 2) Skalet färglöst, glaslikt, eller grönak- 

 tigt (H. pura /i hyalina Malm). 



Skalet plattadt, glänsande, på öfre sidan fint och regelbundet 

 tvärstrimmadt, strimmorna vid sömmen djupa, enfärgadt gulbrunt, 

 lika konvext på båda sidor; spiran nästan platt. Vindningarne 4, 

 hastigt tilltagande, temligen nedtryckta, den sista mot mynningen 

 vidgad och nedtrj^ckt. Sömmen grund. Mynningen i förhållande 

 till skalets bredd stor, äggiamdt månformig. Nafvelen temligen ti-ång, 

 men djup. Munsömmen enkel, hvass. — Djuret mörkt gråblått, med 

 hufvud och trefvare nästan svartblå ; foten skiljes från den öfriga 

 kroppen af en ljus, nästan ofärgad rand. Då djuret befinner sig i 

 skalet, är detta vackert kastanjebrunt, såsom föregående arts tomma skal. 



