46 



15. Helix harpa Say. 

 SÅ-al gidhruni, med filcsa trärlameller , utan hor si; iiri/nninp 

 hälft åggrufid dier nnuJad; m^insöm enlcl, hrass, ral: Bredd 

 2 ^/j, höjd 4 III. m. 



ir. harpa Say American Conchology, oi* Descriptions of the Shells 

 of North America. New Harmony, 1830—1832. — - Nyländer Bidr. 

 till Finl. Naturk. h. III p. 131. 



Skaht utdraget äggformigt, grönaktigt hornfiirgadt eller gul- 

 brunt, tämligen tunt och genomskinligt, utan glans, på tvären otyd- 

 ligt finstrimmigt ocli försedt med framstående tvärlameller ; spiran 

 konisk, mot spetsen något trubbig. Vindningarne 4 — 5, konvexa, 

 trinda. den sista af samma bredd, som de båda näst föregående till- 

 samman. Stiminen djup. Nafvelen trång, men djup. Mynningen 

 hälft äggrund eller rundad, med en liten månformig urringning vid 

 basen. Munsömmen enkel, hvass, rak, endast vid nafvelen något 

 utåtböjd. — Djuret (enl. Nyl.) Ijusgrått, med ryggen och de långa 

 trefvarne mörkare. 



Denna ai^t, som först upptäcktes vid Maine nära S:t Petersflo- 

 den i Norra Amerika, fans hos oss af Prof. Boheman 1843 i Luleå 

 och 185H i Lycksele Lappmark. I Finland har A. E. Nyländer 

 funnit den på Åland och i Kemi träsk samt öfver hela Lappmarken 

 till Ishafskusten. Enligt Prof. Lilljeborg (i bref) är den äfven fun- 

 nen i Jemtlaud. "Anträffas företrädesvis vid rötterna af Björk- och 

 Salix-arter, under förmultnande löf, isynnerhet vid vattendrag, men 

 äfven på fjellen i björkregionen" (Nyl.). — Prof. Lilljeborg har 

 tagit denna art i Norge vid Hongheim i Romsdalen. 



Mina exemplar från Qvickjock-trakten öfverensstämma, såsom af be- 

 skrifningen synes, nästan helt och hållet med de finska, äfven hvad stor- 

 leken beträffar. Den Åländska formen skall deremot ej obetydligt afvika, 

 hvarföre jag vill anföra Hrr Nylanders yttrande om den på anfijrda ställe 

 p. 132. "De Åländska exemplaren, säger han, ha ytterst tunt, genomskin- 

 ligt, grrniaktigt, hornfärgadt skal ; vindningar 4, den sista mycket vidgad 

 och af samma höjd som spiran, hvarigenom snäckan får en brcdt konisk 

 form ; mynningen rundad, storleken 2 ^/j m. m. i längd och 2 '/., i bredd. 

 De lappska exemplaren deremot hafva en mer långsträckt form, tjockare, 

 vanligen brungult skal, vindningarne närmare 5, den sista ^/^ af skalets 

 längd, mynningen hälft äggrundad samt äro af betydligare storlek." 



C) Sl'(det rundadt l-onisld, nedtryelt läotformigt eller IJotforwigt, 

 oftast vicd ett Jäugslxtud, slätt eller hårigt; ndfrelen än öp- 

 pen, än trång; niunsönntien endast vid nafnhn något till- 

 hakaviken, invändigt försedd med läpp. (Subg. Hygroniia Risso). 



