Åtskilliga snäckor hafva på öfra sidan af foten nära spetsen ett 

 loch (operculum) fiistadt, som tillväxer med snäckhuset och med 

 hvilket dettas öppning tillsliites, när djuret drager sig in i skalet. 

 Hos oss lefva endast några vatteusnäckor, som ega lock, nemligen 

 Paludina och Bifhin/a, hvilka hafva det hornartadt och koncen- 

 triskt ringladt, samt VaJvata och Nerifina, hos hvilka det är spi- 

 ralformigt strimmadt. hos den förra nästan brosklikt, hos den sed- 

 nare af skalsubstans. Många snäckor, som annars sakna lock, bilda 

 sig ett sådant (eller, såsom hos Helix friificum, flere bakom h var- 

 andra), sedan de på senhösten dragit sig in i sina hus till vinter- 

 hvila, antingen j^tterst i mynningen eller längre in, och äro dessa 

 lock kalkhaltiga, läderartade eller hinnaktiga. 



II. 



Vid en makiJcoIogisJc exlmrsion behöfver man ej vara försedd 

 med många instrumenter. En håf med långt skaft, för upphemtande 

 af vattensnäckor ; en vanlig bleckportör, till förvarande af de större 

 arterna, särdeles af Unio och Anodonta; ett par askar för de me- 

 delstora och för de små landsuäckorna några smärre, uti ena ändan 

 tillblåsta, glasrör eller ännu bättre små flaskor, genom hvilkas kork- 

 proppar fina gåspennor äro förda (för att ej vid hvarje fynd be- 

 höfva taga ur proppen) — är allt, som behöfs. För att fiska hafs- 

 mollusker brukas dock en släphåf, med någorlunda tung jernram, 

 hvars nedra kant glider fram långs bottnen. 



Den kalla årstiden tillbringa blötdjuren i dvala, djupt under 

 affallna löf, mossa, stenar o. s. v. eller, såsom en del af vatten- 

 djuren, nedkrupna i dyn ; men ifrån tidigaste våren till sednaste 

 hösten kunna de insamlas. Rikast blir dock skörden under som-" 

 maren, särdeles efter ett friskt varmt regn. Dunkla, svala och fuk- 

 tiga ställen äro de flesta landsnäckors käraste uppehållsorter, hvar- 

 emot de noga undfly solsken och torr värme. De snäckor deremot, 

 som uppehålla sig helst i stillastående vatten (Planorbis, Limncea, 

 Paludina &c.), synas älska värme, ty under kallare dagar hålla de 

 sig på botten, men vid starkt solsken komma de gerna upp till 

 vattenytan. 



Då jag tet att nybörjaren ofta får vandra långt och söka länge, 

 utan att dock hemföra synnerligen mycket, om han saknar all led- 

 ning, torde jag få följa honom på hans första exkursion, hvarunder 

 jag vill visa livar och huru han skall söka för att finna mest. 



