53 



att Linné haft för sig en ung, icke utbildad H. rotundata. Rossmässler 

 (Icon. V & VI p. 35, VII & VIII p. 41) åter var öfvertygad, att 

 Linnés H. albella är synonym med H. aJhina Miill., d, v. s. är en 

 ung H. pisana Muller. Thiencman (Malakozoologische Blätter 1857) 

 söker samma form i //. crystaUina! Alla dessa gissningar äro orik- 

 tiga. Den snäcka Linné tog på Oland och under namnet H. albella 

 beskref i Fauna Suecica, var icke något annat än en ung, outveck- 

 lad, hleJct färgad, måhända förvittrad H. Japicida! Jag är derom 

 fullt förvissad. Under flera år har jag många gånger ytterst noga, hela 

 dagar i sender, undersökt den trakt, nästan den fläck, der Linné tog sin 

 snäcka, utan att finna någon annan med köl försedd art än H. lapicida, 

 men af denna två fullväxta och ett ungt exemplar lefvande, hvilka hade 

 nästan hvita skal, det seduare exemplaret till alla delar öfverensstäm- 

 mande med Linnés beskrifning. Då jag af utländska konkyliologer hört 

 uppgifvas, att afl. Adj. G. Marklin i Upsala såsom en stor raritet i sin 

 samling för besökande förevisade två exemplar af "H. albella L. vera," 

 vill jag nämna att jag redan för tolf år sedan (1852) granskade dessa 

 snäckor och fann egarens bestämning fullt riktig, hvarföre de ock båda 

 voro unga individer af H. lapicida. Det ena ex. var taget i "Westergöth- 

 land på Mösseberg i Besstorps katarakt af Thengberg" och hade skalet 

 smutsigt hvitt med blå anstrykning, 3 vindningar, 6 m. m. bredt och 2 '/j 

 m. m. högt samt fullkomligt sådant den yngre snäckans skal af H. lap, 

 här ofvanför beskrifves. Det andra ex. var af Marklin sjelf taget i "Gott- 

 sundabergen vid Upsala under rönnbark år 1821" samt var ofvan horn- 

 färgadt, under blåhvitt, skarpt köladt, 10 m. m. bredt, 3 m. m. högt, 

 med mynningens längd 5 m. m. och 3 '/^ vindningar. 



b) Skalet utan köl; mynningen rundad. (Subgen. Vallonia 

 Risso). 



23. Ilellx pulchella Mull. 



SJmI hvitt, glänsande, gcnomskinandc, finstrimmadt ; mynning 

 rundadt månformig; nmnsum ej sammanhängande. Bredd 2^1 ^, 

 höjd 1^1^ m. m. 



H. pulch. Miill. V. H. p. 30. — H. pulch. var. (3 Nilss. H. M. 



p. 30. — H. pulch. var. /? Rossm. Ic. VII. p. 6. fig. 440. — H. pulch. 



N. & Nyl. F. M. p. 24. f. 16. — Vallonia pulch. Mörch S. M. Dan. 



p. 17. 



Skalet plattadt, vidt nafladt, giänsancle, hvitt, genomskinaude, 

 mycket fint strimmadt. Vindningarne 3*/2i något konvexa, på hvar- 

 dera sidan skönjbara, den sista vid mynningen utbredd, ej nedböjd. 

 Mynningen rundad, af näst sista vinduingen månformigt urnupen. 

 Munsömmen ej sammanlöpande med kanterna, vidgad, tillbakaviken 

 och förtjockad. — Djuret hvitt, med svarta ögon. "Pilen lång rak." 

 (Mörch). 



