58 



1) Ilvit: O, O, OJ», O; (»,(), 3, O, O a) ; 1,2,8,4,5, genomskinliga 

 b): 1,2,3,4,5, blekimla. 2) Gul: 0,0,0,0,0; 1,0,3,0,5; 1,0,3, 



4,5; 0,0,3.0,0; 1,2,3.4,5; 0, 3, 4, 5; 1^2^^3,4,5; V2,3,C5; 



1 , C3, 4, 5 ; 1 , -1^4, 5 ; l'^l ITB; 1 , 2, 3, 4, 5. 3) Rosenröd : 1,2, 

 3,4,5. 4) Rödbrun: 0,0,0,0,0. 5) Rödgrå: 0,0,0,0, ; 0,0,0, 0,0, 



med livit söm, gul munsöm och rosenröd läpp (= H. liybrida auct. 

 p. p. c). B) Gråbrun: 0,0,0,0,0. 



Slnlef är till iorm och färg m. m. mycket likt föregåendes, 

 men skiljer sig isynnerhet genom mindre storlek och genom den 

 hvitläppiga munsömmen. Jöröfrigt är vid fiirgvexlingen hos denna, 

 jämförd med hos föregående, anmäi-kningsväi-dt, att banden aldrig 

 sammanflyta så fullständigt, att de ej kunna skiljas, att ofta flyta 

 alla 5 bauden tillhopa, ofta försvinner 3:dje bandet för 4 eller 5, 

 att mycket mera sällan än hos föregående finner man ex. med min- 

 dre än 5 band samt att enbandade ex. , som hos H. nemoralis äro 

 så allmänna, äro ytterst sällsjmta af närvarande art. 



Förekommer i trädgårdar och löfskogar allmänt. a) Skåne, 

 Lillös lund nära Christianstad! b) Sällsynt: Gotland (Högberg), 

 Östei'götl. (Silfversvärd). Nerike (Hartm.). c) Sälls. 



Under det de äldre konkyliologiska systemerna helt och hållet hvi- 

 lade på testaceologiska grunder, d. v. s. hemtade sina väsentligaste ka- 

 rakterer från snäckskalet eller musselskalen, äro de nyare af en fysiolo- 

 gisk-anatomisk karakter och afse vida mera djurets byggnad än skalets 

 form. Framförallt lägges vigt vid timgmembranens beskaffenhet, dess 

 form samt antalet, ställningen och formen af de tänder, som finnas på 

 densamma, så att blott häraf skall kunna bestämmas huruvida ett blötdjur 

 är växt- eller köttätande, emedan tänderna i förra fallet äro likformiga, 

 med bred bas och tandad krona, i sednare åter olikformiga, spetsiga och 

 bakåt böjda. Vidare göres stort afseende på längden och antalet af de 

 s. k. glandulae mucosae, på längden af deras gemensamma utföringsgång, 

 på längden af flagellum, på antalet och formen hos de s. k. pilarne i pil- 

 säcken o. s. v. På olikheten i dessa fall grundas icke blott familjer och 

 slägten, utan dissektiousknifven tillgripes numera oftast vid hvarje oviss- 

 het om en forms arträtt. Visar detta förfallande sig ofelbart och anato- 

 miska karaktererna mera konstanta än de, som hemtas från skalet, så är 

 mycket vunnet, ty ett snitt genom djurets mantel är då nog för att häfva 

 alla tvifvel, och med någon öfning och försigtighet äro dessa undersök- 

 ningar lätta, ty fcJrstoring behöfves nästan endast vid undersökning af 

 tänderna och pilen. 



Jeflreys m. fl. författare förena till en art H. nemoralis, liortensis 

 och hyhrida, under det andra, t. ex. Gray, anse alla tre vara goda spe 



