59 



cies. Den sist nämnda är tvifvelsutan lilott en varietet af H. hortensis, 

 men de båda andra synas vara förtjenta af arträttighet. Utom de olik- 

 heter vi funnit hos skalen, skilja de sig genom flera anatomiska karakte- 

 rer. H. nemoralis har en lång, rak pil i pilsäcken, med hvassa kanter, 

 glandulse mncosas på ena sidan 3, på andra 2, och deras gemensamma 

 utföringsgång mj^cket kort. H. hortensis har en kortare, något krökt pil, 

 med fårade sidor, glanduliB mucosfe 4 på hvarje sida och deras gemen- 

 samma utföringskanal lång. 



C) Slmlet hetäcM nafladt, ofta med 3 — 5 mörJca Jängshcmd; mun- 

 söm ralx, utan läpp. (Subgen. Poinatia Beck.) 



29. llelix poniatia Lin. 

 Skal stort, fast, uppblåst; mynning stor, rundadt månform ig; 

 sista vindningen mycket större än de öfriga tillsammantagna. Bredd 

 35—40, höjd 30 m. m. 



H. pom. Lin. F. S. p. 528. — Miill. V. H. p. 43. - Nilss. H. M. 

 p. 17. - N. & Nyl. F. M. p. 14, f. 6. - Rossm. Ic. 1. p. 54. tig. 

 1, 2, 79. Helicogena pom. Mörch S. M. Dan. p. 26. 



Skalet stort, klotformigt, stuudoiB med mera utdragen spira 

 ovalt-klotformigt, gult eller brunaktigt, oregelbundet tvärstrimmadt, 

 nästan glanslöst, ofta med 3 — 5 bruna längsbaud. Vindningar 5, 

 den sista flera gånger större än de öfriga tillsammantagua. Myn- 

 ningen stor, snedt rundadt månformig. Munsömmeu enkel, högst 

 obetydligt utvidgad, vid spindelen tillbakaviken och betäckande naf- 

 velen, invändigt rödbrun. — Djuret gulgrått eller smutsgult, med 

 blekare trefvare och en bred. uudertill grå fot. 



Finnes hos oss endast utplanterad i trädgårdar och ifrån dem 

 förvildad här och der i kringliggande parkanläggningar o. djd. stäl- 

 len, såsom i en skogsdunge vid Bäckaskog i Skåne (Malm) och vid 

 Stockholm på nedre afsatserna af berget vid Nacka (Wikström). I 

 trädgårdar i Skåne är den icke sällsynt, såsom vid Lund, Malmö, 

 Belteberga, Råbelöf, Bäckaskog &c. Dessutom flerestädes vid Stock- 

 holm och på Linnés Hammarby vid Upsala. Till Stockholm skall 

 Kon. Fredrik l:ste hafva låtit inföi-skrifva denna snäckart från 

 Tyskland (Wikstr.). 



Namnet pomatia har Linné gifvit denna art icke för någon dess 

 forms skull (af pomum, äpple), utan för det tjocka, kalkartade lock 

 (77w,w«), hvarmed djuret vid vintrens ankomst tillsluter skalets öppning. 

 Detta lock är nemligen mycket fast och starkt, gråhvitt, af kalk och har 

 bakom sig, längre in i mynningen, två eller flera andra, hinnaktiga och 

 genomskinliga. 



