65 



sande hvit samt ofta slutar med eu tandlik uppsvallning, står utan- 

 för den 6:te, just der ytterkanten börjar på mynningväggen. De 

 tre lamellerna inom ytterkanten skina igenom skalet och synas på 

 utsidan såsom tre livita långsgåeude streck. Munsömmen är till- 

 bakaböjd, blekröd, utan läpp ; spiudelkanten rät, ytterkanten upptill 

 och nedtill bågböjd, på midten intryckt. — Djuret mörkgrått. 



Förekommer under kalkstenar flerestädes på Gotland, isynnerhet 

 ymnigt på Visby Suäckgärde, der den iipptäcktes af Högberg. På 

 Öland har jag funnit den talrik vid Borgholm och i Östergötland 

 har jag tagit denna art på Omberg, vid Hvitlersbäcken. Enligt Prof. 

 Lovens meddelande finnes den äfveu på KinnekuUe. — Högberg 

 beskrifver denna art på anförda ställe i flera fall oriktigt och isyn- 

 nerhet vid frågan om lamellernas läge. Han säger : "pliculse tres in 

 margine laterali, ut liueolse lougee videntur; in columellari totidem 

 sibi invicem oppositpe. immersfe ; septnna in pariete aperturali soli- 

 taria, provecta." Bland flera hundra exemplar, som jag undersökt, 

 har intet enda afvikit från den af mig gifna, med Högbergs mycket 

 olika, beskrifniug. Samma fel, som Högberg, begår äfven Rossraäss- 

 ler på det ofvan och äfveu af H. citerade stället. 



B) Skalet cylindrisht, truhbigt; mynningen rundad; munsömmen 

 tillbaJcaviken. (Subgen. PupiUa Leach.) 



2. Piipa iiiiibilicatii Dräp. 



SMI Jioruguli, slätt; mijnning med en lamell på Mynningväg- 

 gen, utåt sammanhängande med ytterl-anten; munsöm platt tillhaka- 

 höjd, hildande en hred Iwit list. L. 3^3^!^, hr. l^U—2 mm. 



Rossm. Ic. V, VI. p. 15, f. 327. - - Högberg W. Ak. H. 1841 p. 

 202, — Wallengren Ant. i Zool. p. 85. 



Skalet djupt och temligeu vidt nafladt, aflångt cylindriskt, mot 

 spetsen föga afsmalnande, trubbigt, genomskinligt, glänsande, slätt 

 (under förstoring med fina sneda tvärstrimmor). Vindniugarne 6 — 7, 

 föga konvexa, den sista nästan lika bred, som de två föregående 

 tillsammantagna, de öfriga småningom aftagande. Mynningen hälft 

 äggrund. Munsömmen hvit, tillbakaböjd, så att den bildar en bred, 

 platt list; spindelkanten rak, ytterkanten bågböjd. På myuniugväg- 

 gen finnes en temligen hög lamell, som utåt blir uppsvälld och för- 

 enar sig med ytterkanten, der denna sammanfaller med mynning- 

 väggen. Den yngre snäckan har konisk form, skarp munsöm, myn- 

 ningen nedtill vinklad och nafvelen stor och vidöppen. — Djuret 



