78 



Slalct spolformigt, något bukigt, temligen glänsande, slätt eller 

 ytterst fint och oregelbundet strimniadt, mer eller mindre genom- 

 skinligt, bornbrunt eller gulrödt, med en knappt märkbar nafvel- 

 fåra. Vindningarne 10 — 11, föga konvexa. Spiran trubbig, jemnt 

 afsmalnande. Sömmen mycket grvmd. Nacken nedtryckt, smånin- 

 gom sluttande ned till mynningkanteu, sällan der något uppsvälld. 

 Mynningen äggrundt päronformig ; tvärsöfver gommen går en, hos 

 mörka exemplar mörkröd, hos ljusa nästan hvit, fläck eller upphöj- 

 ning. Ofre spindellamellen liten, den nedre ganska stor och nedtill 

 döljande spindelvecket. Gommen försedd med 4 veck, af hvilka det 

 första (det, som är närmast sömmen) och det tredje iiro ganska 

 långa, det andra kort, men tydligt, det fjerde går straxt bakom 

 nedra spindellamellen fram till mynningkanten. Mån veck intet. Mun- 

 sömmen sammanlöpande, tillbakaviken och hvitkantad. Clausiliet bil- 

 dar en mjölkhvit, på ena sidan urholkad, på den andra konvex, 

 något vriden spira, hvilken i öfre ändan är tillspetsad, i den nedre 

 afrundad och försedd med en djup, emot tredje gomvecket svarande 

 inskärning. — Djiirct Ijusgråbrunt, med öfre delen af nacken, huf- 

 vudet och trefvarne svarta. 



Förekommer under affallna löf, stenar, på trädstammar och röt- 

 ter från Skåne till Dalarne och Norrland. — 1) Lactea: Skåne, 

 Esperöd (Högberg), Christianstad vid Akesholm (Malm). 



B) Slalct sfrimDiigt; nmnsönuiien samwanJiängajnle; niånvecJc 



fydUgt. 

 a) Mynningen rundadf päronformig, idan ränna rid basen. 



2. riaiisilia veiitricosa Dräp. 



SMl uppblåst spolfoniiigf, urgel-et gr of t sfr i mutad t; nacken vid 

 basen från sidorna sammantrycM till en nästan spetsig vinkel; 

 munsötnmen nästan med läpp. L. 17- — 20, br. d^j^ — 4^!^ m. m. 



C. ventr. Rossm. Ic. II. p. 9. f. 102. — Hansén W. Ak. Ö. 1848. 

 p. 201. - Malm Göteb. Handl. II. p. 128. — Mörch S. M. Dan. p. 31. 



SJialrt spolformigt. mycket bukigt, fast, knappast glänsande, 

 tätt tvärribbadt, rödbrunt, med en smal, långt utdragen spira. Naf- 

 velfåra otydlig. Vindningarne 11 — 12, föga hvälfda, den sista nå- 

 got uppblåst, vid basen från sidorna sammantryckt till en nästan 

 spetsig vinkel, ifrån hvilken en upphöjning går ned till mynning- 

 kanten. Mynningen vid, rundadt elliptisk, 4 m. m. lång, 3 m. m. 

 bred, med nästan parallela kanter och en tunn, rödbrun valk tvärs- 

 öfver gommen. Den öfre spindellamellen går fram till sjelfva myn- 



