79 



niiigkanten, den nedre upphör före densamma ; ungefär från midten 

 af den sednare, nästan från samma punkt, utgå på öfre sidan tvenne 

 ganska starkt divergerande grenar, hvika än äro mycket tydliga, än 

 föga tydliga. Månvecket litet. Rummet emellan båda lamellerna 

 slätt. Gomveck 1, det öfra, temligen långt. Munsömmen hvit, till- 

 bakaviken, tjock, liksom försedd med läpp. Den yngre snäckan har 

 alltid starkare strieradt och oftare hvitstrimmigt skal än den äldre. 

 — Djuret (enl. Rossm.) ljust skiffergrått, på ryggen mörkare, stun- 

 dom helt och hållet ljust brungult. 



Förekommer på bergiga ställen, oftast i närheten af vatten, 

 vanligen under stenar och mossa, men kryper dock ofta uppåt de 

 närstående trädens stammar, stundom till manshöjd, hvilket jag äf- 

 ven funnit de öfriga arterna göra, utom C. pumila. Tagen i Skåne 

 vid Ignaberga och Akesholm (Malm anf. st.), Esperöd (Lektor Hult- 

 mark, enl. Malm h. III. p. 135), Skäralid (Konserv. Roth enl. ex. : 

 1. 18 '/j, br. 4^/4 m. m.), Belteberga ! o. s. v. Smål. vid Rosenlund 

 nära Jönköping och Westergl. på Mörkeklef (Lektor Zetterstedt, enl. 

 ex.) samt Östergl. på Omberg (enl. Prof. Lilljeborg). 



3. Claiisilia plicatiila Dräp. 



Sl'al spolformigt, firofstrhnmadt; naclcen vid basen hcgränsad 

 af en med mynninglianten parallel uppsvallning ; nntnsöm försedd 

 med bräm. L. 12 — 15, br. 2 — 2 7-2 "'• '"• 



C. plic. Nilss. H. M. p. 45. - Rossm. Ic. I. p. 79. f. 52. — N. 

 & Nyl. P. M. p. 34. f. 28. — Mörch S. M. Dan. p. 31. 



Skalet spolformigt, knappast bukigt, något glänsande, föga ge- 

 nomskinligt, chokoladbrunt, sällan hornbrunt, på undre sidan stun- 

 dom ljusare, temligen djupt strimmadt. Vindningaime 10 — 14, kon- 

 vexa, med en temligen djup söm, utom den sista, som på öfre si- 

 dan är plattad. Nacken lika strierad, från sidorna föga samman- 

 tryckt, med en grop nedtill på midten eller närmare högra sidan, 

 vid basen rundtomkring begränsad af en oafbruten med mynning- 

 kanten parallel uppsvallning, från hvilken skalet är nästan vinkel- 

 rätt böjdt mot mynningen. Mynningen rund eller något oval, 2 ^/j 

 m. m. lång, 2 m. m. bred. Öfre spindellamellen uppnår mynning- 

 kanten ; den nedre är tjock och framtill liksom afstött, samt har, 

 liksom C. ventricosa, på öfre sidan en framåt och en bakåt riktad 

 gren, eller med andra ord: nedre lamellen är, lilisom hos C. ventr., 

 mer eller mindre t4 formig, vanligen med den nedre framåt riktade 

 grenen förkortad eller stundom otydlig. Rummet einellau dessa la- 



