80 



rneller liar två eller tre, oftast mycket tydliga veck. Spindelvecket 

 endast skönjbart bakom den nedre spindellamellen. Af gomvecken 

 finnes blott det öfversta, hvilket sträcker sig föga frariiom det tem- 

 ligen krökta månvecket. Munsönnnen starkt tillbakaböjd, försedd 

 med ett något bredt hvitt bräm ; högra och nedre kanten cirkelfor- 

 miga. Tvärsöfver gonunen, nedom och parallel med munsöramen, 

 går en hvitaktig valk, vid hvars högra uppsvällda ända öfre gom- 

 vecket börjar. Clausiliet mjölkfargadt, å ena kanten tilltjocknadt, 

 bruuviolett, baktill starkt utdraget, fx-amtill afrundadt. — Djuret 

 grått, med hufvud, hals och trefvare nästan svarta, på undre sidan 

 ljusare. 



Forma 1). Skalet spolformigt, med mycket kort spira, röd- 

 gul-brunt, glänsande, glest, men starkt strimmadt. Vindningarne 

 10 — 12, plattade, med fin söm. Nedre spindellamellen framtill två- 

 klufven, med greuarne parallelt sträckande sig ut i yttersta kanten. 

 Rummet emellan lamellerna har oftast tre starka veck. Spindelvec- 

 ket mycket tydligt. Öfre gom vecket sträcker sig långt framom mån- 

 vecket, som är särdeles tydligt i mynningen och på yttre sidan bil- 

 dar en citrongul båge. Nacken ilr vid basen starkare uppsvälld än 

 hos Cl. L. 14 — 15, br. 3 m. m. 



Forma 2). Skalet spolformigt, brunt, matt, ytterst fint, endast 

 på sista vindningen tydligt strimmadt. Vindningarne 9, svagt kon- 

 vexa. Mynningen rundadt elliptisk, invändigt rödbrun. Öfre spin- 

 dellamellen hög, gående med sin öfre ända betydligt högre än myn- 

 ningkanterna. Nedre spindellamellen djupt inuti mynningen, grof, 

 knappt märkbart böjd emot den öfre, odelad, på midten försedd med 

 en liten hvitglänsande knöl på hvardera sidan. Gomvalken parallel 

 med munsömmen, nedom ytterkanten uppsvälld. Munsömmen upp- 

 till sammanhängande med sista vindningen, utböjd, basen cii-kelrund, 

 med båda kanterna fullkomligt parallela. L. 9'/^. br. 2 m. m. 



Förekommer, liksom öfriga arter af detta slägte, på bergiga 

 ställen, från Skåne åtminstone upp till Dalarne. — Formerna 1 och 

 2 har jag tagit i Skåne vid Belteberga, under affallna löf vid röt- 

 terna af bok på sluttningen emellan källan och bäcken, tillsammans 

 med C. ventricosa, pumila, plicatula och nigricans. — Det toi^de 

 böra anmärkas att vid Skäralid i Skåne hade arten alltid följande 

 proportioner: de största exemplaren voro 15 ni. m. långa, 2^2 '^^ 

 ra. breda, de minsta 11 V2 ™- "i- Jä,"gii of^i 2^4 "^- "^- breda. 



1. Att båda dessa former tillhöra C. plicatulce område ("die Sipp- 

 schaft der Claus, plicatula" A. Schm.) synes genast af sista \andmngen, 



