96 



1. Aniphipeplea {i^liitiiiosa (Mull.) Nilss. 

 Skal äggriintU, blåsformigt, stdrld f/Jänsnnde, veckigt strim- 

 madt, blekgulbrnnf. L. 10, hr. 8 m. ni.: mgnn. 9 m m. lång, 7 

 m. m. hr ed. 



Buccinum glut. Miill. V. H. p. 129. — Amph. glut. Nilss. H. M. 

 p. 58. Rossm. Ic. I. p. 93. f. 48. — N. & Nyl. F. M. p. 49. f. 40. 

 - Mörch S. M. Dan. p. 44. 



Skalet äggruiidt, blåsformigt, ytterst tunt och skört, nästan 

 glasklart, starkt glänsande, blekt gulbrunt, stundom rödgult, på 

 tvären veckigt strimmadt, med föga märkbar spira. Vindningarne 

 3, mycket hastigt tilltagande, den sista nästan utgörande hela skalet. 

 Mynningen vid, äggrund, upptill något spetsig. Munsömmen enkel, 

 skarp. Skalets längd stundom till 14 m. m. — Djuret slemmigt, 

 på öfre sidan mörkt olivgrönt, beströdt med gula punkter, på undre 

 sidan ljust. Mantelen tjock, helt och hållet vikon öfver skalets yttre 

 del, så att den på alla sidor omsluter detsamma, hvarföre snäckan 

 har utseende af eu slemkula. Då djuret drager majitelen tillsam- 

 mans, hvilket vanligen sker då snäckan tages ur vattnet, blottas 

 skalets blanka glänsande yta och genomlysa mantelens gula och 

 mörka fläckar. 



Förekommer i sjöar, åar och bäckar, mindre allmänt. I Skåne 

 är den funnen i Höjeå vid Lund ; vid Trolleberg ; vid St. Köpinge 

 och vid Bosarp (Nilss. p. 59); vid Christianstad (Tivoli: Malm, och 

 isynnerhet nedanför södra stadsbron). Vid Göteborg har Malm 

 tagit den i Stadsvassen och i Mölndals å. I Nerike är den funnen 

 af Hartman i sjöarne Tisaren och Sottern, fästad på stenar under 

 vattenytan. Enligt Prof. Lillje])org finnes den vid Upsala och en- 

 ligt Lektor Johanson i Westmanland (i Mälaren vid Wiksäng och 

 Axholms sjö i Harakers socken) samt i Dalarne (Gustafs s:n : F. E. 

 Ridderbielke). 



bb) Skedet venstervridet. 



Gen. 16. Physa Draparnaud. 



Djuret med lång, bakåt lancettformigt spetsad fot; trefvarne 

 borstlika, på yttre sidan vid basen försedda med en utstående flik ; 

 ögonen belägna på främre sidan af trefvarnes bas ; munseglet fram- 

 till tvådeldt; mantelen stor, i kanten fingerlikt delad och, då djuret 

 sträcker sig fram ur skalet, tillbakaslagen öfver detsamma — Skalet 

 äggrundt, tunt, genomskinligt, glänsande, utan nafvel eller nafvel- 



