97 



strimma, med kort, trubbig spira; mynningen oval, upptill något 

 spetsig. 



Såvida det föregående slägtet skall bibehållas, måste man äfven skilja 

 Aplexa från Physa, ty det sistnämnda står fullkomligt i samma förhållande 

 till Aplexa, som Amphipeplea till Limnsea. - Slägtnamnet kommer af 

 <fvG«, blåsbälg. 



1. Physa foiitinalis (Lm.) Dräp. 

 Sknl åggformifif, svagt sfrimmadt, gulaktigt; vindningar 4, 

 den sista mycket stor, i(])phJåst. L. 6 — 8, hr. 4 — 5 ni. m. 



Bulla font. Lin. F. Su. p. 523. - Physa font. Nilss. H. M. p. 56. 

 — N. & Nyl. F. M. p. 48. f. 38. — Mörch S. M. Dan. p. 45. 



/? Bidla Muller : skalet bi-edt äggrundt, mindre genomskinligt ; 

 spiran utdragen, konisk, trubbig; sista vindningen vid sömmen nå- 

 got plattad; mynningväggens veck mycket bredt. L. 10 — 13, br. 

 5—8 m. m. Planorbis bulla Miili. V. H. p. 167. Physa bulla Mörch 

 S. M. Dan. p. 45. 



Skalet äggrundt, slätt eller svagt strimmadt, mycket tunt och 

 bräckligt, glänsande, gulaktigt, ibland något stötande i brunt, van- 

 ligen med ytterst kort, trubbig spira. Vindningarne 4, den sista i 

 hög grad vidgad, bukig, uppblåst. Mynningen äggrundt afläng, 

 upptill spetsigt vinklad, upptagande nästan ^/^ af hela skalets längd. 

 Munsömmen skarp, med spindelkanten obetydligt tillbakaviken. — • 

 Djuret gråblått eller gult, med trefvarne, hufvudet och foten ljus- 

 gråa och den del af mantelen, som är innesluten af skalet, gråsvart, 

 med gula fläckar. 



Förekommer allmänt i både stillastående och rinnande vatten. 

 — /? har jag endast funnit i Skåne, men der på många ställen. 



Gen. 17. x\plexa Fleming. 



Djuret såsom hos föregående slägte, men trefvarne hafva ingen 

 flik vid basen och mantelen är i kanten hel samt fullkomligt inne- 

 sluten inom skalet. — Skalet aflångt, tunt, starkt glänsande, utan 

 nafvel, med utdragen spetsig spira; mynningen smalt aflång, upp- 

 till spetsig. 



1. Aplexa hyimoruni (Lin.) Flem. 

 Skäl aflångt, spolformigt, slätt, rödaktigt; mndningar 6, den 

 sista större än de öfriga, men icke uppblåst L. 12 — 15, hr. 4 — 5 

 m. m.; mynn. 8^1^ — 9 m. m. lång. 



7 



