123 



i den liksom snedt af huggna bakkanten ; invändigt är musslan från 

 mjölklivit, med blåaktig anstrykning, till skönt azurblå. — Djuret 

 hvitt, genomskinande, med mantelröreu gulaktiga och foten i spet- 

 sen skönt rosenröd. De nyss födda ungarne äro starkt saraman- 

 tryckta och i förhållande till moderdjuret mycket stora. 



Förekommer allmänt i både stillastående och flytande vatten 

 öfver hela Sverige. 



2. Sphseriuni lacustre (Mull.). 

 SMIens lucl-eltoppar smala, slarpt begränsade, högt ttp2)sJiju- 

 fande, uppåt spetsade, lutande framåt. L. 7, h. 6, tj. 3 ^/j m- m. 



Tellina lacustris Miill. V. H. p. 204. — Cyclas calyculata Dräp., 

 Nilss. H. M. p. 99. ^- Malm h. IH. p. 81, med figg. — N. & Nyl. 

 F. M. p. 79. f. 66. -- Sph. lacustre och calyculatum Mörch S. M. 

 Dan. p. 71. 



— ovale: musslan ljusgrå, aflångt oval, mycket sammantryckt, 

 med stora, trubbiga buckeltoppar ; främre delen af musslan mycket 

 längre utdragen än hos cu derigenom att öfverkanten sammanfaller 

 med den raka framkanten under en mycket svag vinkel och undei'- 

 kanten stiger upp mot den sednare med en långsträckt båge. L. 

 10— 10 »/g. h. 71/4—7^/4. tj. 4 m. m. 



MussJnn ytterst tunn och l)räcklig, nära genomskinlig, starkt 

 glänsande, fint strimmad, blågrå eller rökfärgad, ofta med ett bredt 

 gulaktigt bälte utmed kanten och mot densamma löpande täta. mörka 

 strålar, till formen vanligen rundadt rhombisk ; öfverkanten, som är 

 föga böjd, bildar en trubbig vinkel vid öfvergången till den niistan 

 räta och obetydligt sluttande framkanten, mot hvilken underkanten 

 med en vacker böjning uppstiger. Alldeles detsamma giiller om öf- 

 verkautens och underkantens öfvergångar i bakkanten. Rundtom- 

 kring omgifves musslan af en skarp kant. De svagt hvälfda skalen 

 mötas under en ganska spetsig vinkel. — Djuret hvitt, med gul- 

 aktiga eller svagt rosenröda mantelrör och helt och hållet hvit eller 

 färglös fot. De nyss födda ungarne äro (enl. Malm) ganska små, 

 uppblåsta, upp- och ned-till lika, ty skalen mötas öfverallt under en 

 hastig afrunduing, utan att bilda minsta tecken till skarp kant. 



Förekommer i både stillastående och rinnande vatten i södra 

 och mellersta Sverige, men är mycket sällsyntare på de flesta ställen 

 än föregående. Var. ovale är funnen i en kanal i Göteborg (Malm 

 anf. st. p. 82, med figg.) samt i en dam nära ån straxt norr om 

 Ronneby. 



