131 



1. liiio crassus Retz. 



M. oval, httlxig; låständerna i venstra sJcalcf två, liÅa stora. 



a. M. oval eller äggforniig, temligen bukig, vanligen brunak- 

 tigt grön, nästan alltid, isynuerbet på bakre delen, vackert grön- 

 strålig; öfre kanten böjd, framåt hastigt krökt, bakåt långsträckt 

 och starkt sluttande ; undre kanten nästan rak eller stundom inåt 

 böjd; bucklorna nedtryckta, med nästan alltid afbarkade toppar; 

 låstänclerna tjocka, koniska, småtandade. L. till 80 m. m. 



U. crassus Retz. Dissert. p. 17. — Nilss. H. M. p.i08. — Rossm. 



Ic. II. p. 19. f. 127, f. 411. — Malm h. III. p. 114! — N. & Nyl.F. 



M. p. 84. f. 72. — Mörch S. M. Dan. p. 82. 



/? Batavus Nilss. M. bredt äggrund, starkt bukig, temligen 

 tunnskalig, yngre ljusgul med ljusgröna strålar från bucklorna till 

 kanterna, äldre gröngul, sällan brungrå, med mörkt buteljgröna 

 strålar ; öfre kanten framåt icke hastigt krökt, bakåt till "^j^ rak, 

 något uppåt riktad, hvarigenom musslan blir bakåt bredare, med 

 bakre ändan något snedt afrundad ; nedre kanten rak eller svagt 

 bågböjd ; bucklorna små, hvälfda. ofta skönt vågiga ; låständerna hos 

 de yngre tunna, kamformigt naggade, hos äldre starka, uppåt något 

 sammantryckta, tandade. L. till 70 m. m. 



U. batavus Nilss. H. M. p. 112. — Rossm. Ic. II. p. 20. f. 128. 



— Malm (U. crass. var.) h. III. p. 116. — U. er. var. 1. Mörch S. 



M. Dan. p. 82. 



y Äter Nilss. M. utdraget äggrund, bukig, tjock, isynnerhet 

 vid främre ändan nedtill, betäckt af en svagt glänsande epidermis, 

 under hvilken skalet är silfverhvitt ; öfre kanten bildar en mycket 

 långsträckt båge, stundom på midten något vinklad, undre kanten 

 nästan rak ; bucklorna något nedtryckta, med vackert vågiga buckel- 

 toppar hos oskadade ex., men nästan släta, då dessa äro afbarkade. 

 L. till 95 m. m. 



U. äter Nilss. H. M. p. 107. - Rossm. Ic. II. p. 23. f. 133. — 

 Malm (U. er. var.) h. III. p. 116! 



Denna på former synnerligen rika art förekommer hos oss huf- 

 vudsakligen i Skånes och Östergötlands sjöar och åar eller är åt- 

 minstone på dessa ställen mest undei'sökt. I Skåne finnes den i 

 Käflinge å. Alma å, Höje å, Tollarps å etc. I Östergötland är den 

 funnen i Stångån vid Linköping, i Motala ström vid Norrköping, i 

 ån vid Söderköping m. fl. st. 



Herr Malm anför p. 117 en hithörande form, funnen i Motala ström 

 vid Norrköping af D:r Hansén, hvilken form han säger tillhöra TI. dectir- 



