S. 5: 
Si snart med Sillfisket börjadt är, ware dä Upsynings- 
man, hwar och en inom sitt district förbunden, at Not- 
drägterne biwista, alt kifwande, oljud och slagsmäl med 
hwarjehanda annat forolämpande afräda samt sa wida hos 
honom stär dämpa och afböja. 
& 6: 
Finnes nägon sä wrängsindt at han pä föreställning 
frän otidighet sin icke afstär och hwarken med godo eller 
alfwar sig rätta läter, hafwe Upsyningsman wäld, at med 
päkallades tilhjelp honom frän Fisket aldeles bortskaffa sä 
länge och intil dess han rätt för sig gör och til ett bättre 
upförande sig läter beqwäma. 
S:R 7. 
Som öfwerlastande med starka drycker är et ondt 
hwarifrän de mästa oredor gemenl. sig härleda: Ty warder 
ock härmedelst wid 20 Daler Silfwermynts wyte och warans 
förlust förbudet at p& nägon Bät, ware sig Fiskares eller 
Upköpares, wid sjelfwa Notdrägten medhafwa mera Bränwin, 
än 2 Jungfru-Mätt per man om dagen. Upsyningsmans 
skyldighet ware at häröfwer noga hälla hand och däräst 
han större partie Bränwin, säledes som nu sagdt är, an- 
_ träffar, det genast confiscera och förbrytaren til behörig 
näpst befordra. 
S 8. 
Emot det skadel. missbruk, at neml. större mängd af 
Sill i Waden slutes och stängd hälles, än til hwars motta- 
gande tilstädes warande Bätar likligen förslä kunna, älıgger 
Upsyningsman at alfwarsamt ätwarna och däräst egenwillige 
förbrytelser deremot skje, dem wederbörl. beifra och äkära. 
sig: 
3 
Den frihet som Landtmannen, eller eho af Swenske 
Undersätare det wara mä, förund är, at til husbehof sitt 
