74 
Bilaga A. 
Anmärkningar med afseende pä en blifvande 
Fiskeristadga. 
1. Vid ström- och insjöfisket i allmänhet torde ej myc- 
ket vara att förändra uti den, med afseende härä, väl ut- 
tänkta och i korthet affattade, nu gällande Fiskeristadgan 
af 1766, hvars föreskrifter om kungsädras öppenhällande, 
om förekommandet af uppgrundningar och om öfverenskom- 
melse till motarbetande af fiskynglets utödande (kap. 3, SS 
14 -15) synas innefatta det vigtigaste, som i allmänhet är 
att vidgöra. Följande torde dock särskildt böra anföras. 
2. Om Laxfisket innehäller Kammar-Collegii Cirkulär 
af den 30 Sept. 1836 nära nog det, som derom lämpligen 
kan föreskrifvas, men nägot lagbud finnes allenast med af- 
seende p& skonandet af laxynglet i Stadgan af 1766, kap. 
3,8 15. I fall ett sädant anses nödigt för reglerandet af 
sjelfva laxfisket, bör det grunda sig p& kännedomen om 
Laxens lefnadssätt, hvaraf grunddragen äro följande: 
Laxen tillbringar vintern p& djupet, i hafvet eller de 
större insjöarne, t. ex. Venern och Vettern. Vid sommarens 
början eller förr gär den upp i floderne, hvilket sker senare 
ju längre mot norr, s& att dä laxen i södra Sverige redan 
börjar uppstiga tidigt p& vären, sker detta i Norrbottens län 
knappt före medlet af Juni mänad. Den gär dä smäningom 
uppät, mot strömmen, och under detta uppstigande inträffar 
det bästa laxfisket, som förrättas med Stakagärdar, Laxkar, 
Laxnot, Karsinor o. s. v., vanligtvis pä de ställen, der mer 
eller mindre betydliga forsar finnas, och som plär räcka 3 
till 4 veckors tid p& hvarje ställe, hvarefter det alldeles af- 
stannar, dä största delen af fisken hunnit draga sig längre 
upp i floden. Äfven uti närliggande floder kan tiden för 
laxens uppgäende vara ganska olika, t. ex. uti Ljungan, vid 
