75 
Njurunda, helt nära hafvet, inträffar bästa fisket ej förr än 
mot medlet af Juli, dä det vanligen är slut uti nästliggande 
elfvar, bäde norr- och söderut, nemligen Ljusne, Indals och 
Ängermanelfvarne. 
Mot slutet af sommaren samlas laxen uti och omkring 
vissa starkare forsar, i hvilka den leker. Först vid nämnda 
tid börja rom och mjölke att tillräxa, och med detsamma 
antager fisken smäningom ett ı hög grad förändradt utse- 
ende, ej blott till färgen, som blir mörkgrä och fläckig, 
utan äfven till formen, hvilket isynnerhet gäller om hanarne, 
som fä& läng nos med en stor krok i underkäken, sä att 
man lätt skulle kunna tro dem tillhöra ett helt annat djur- 
slägte. Den kallas nu Grälax eller Kroklax, men fiskarena 
känna i allmänhet ganska väl dennas slägtskap med Blank- 
laxen. Lektiden infaller i September till November, olika 
efter lokalerne, och tyckes pä hvarje ställe räcka omkring 
3 veckor; dock sä, att icke alla de individer, som leka pä 
ett ställe, komma eller bli färdiga p& samma gäng. Tvärtom 
finner man, under en betydlig del af lektiden individer, som 
hafva lekt ut och äro tomma, tillhopa med sädana, hos 
hvilka rommen eller mjölken nyss blifvit flytande, och med 
andra, hos hvilka dessa delar änunu äro fasta. Sjelfva leken 
tyckes för hvarje individ blott pästä nägra fä dagars tid; 
den förrättas ej i flock, utan emellan spridda hanar och 
honor. 
I den mon individerna slutat leka, ätergä de vanligen 
med strömmen, till sina vinterstationer. De äro dä tomma 
och magra och benämnas ofta Vraklax, dock plägar man 
vid mänga laxfisken passa pä för att fänga en del deraf 
under förbifarten. 
Lokalernas olika beskafitenhet förorsakar betydlig olik- 
het i laxens vandringar. Säledes gär den vid Motala ned 
frän Vettern med floden, för att leka i forsarne nedom Mo- 
tala by och efter lekens slut ätergär den mo? strömmen, 
upp i sjön, der den tillbringar vintern och största delen af 
