Ss) 
som det i Bohus län brukliga fisket med Pirk efter ma- 
krill. Dessa fisken äro grymma och föga lönande, men, sä- 
som det synes, ej i betydlig skala brukliga och torde svär- 
ligen kunna med framgäng förbjudas, — Vi hafva ej hört, att de 
hit hörande i Norge förr brukliga, men nu förbudna hafsfiskena 
med Sejkrok och med Kastvad varit hos oss begagnade, och 
.anföra detta slags fisken i allmänhet allenast derföre, att 
deras förbjudande nyligen varit i Norge mycket omtaladt. 
5. Hvad angär Skott och bduller, som förbjudes vid 
fisıke, mä ingen tro, att ett eller annat skott eller hastigt 
öfvergäende, om än betydligt, buller skulle kunna i märklig 
mon skada ett fiske. Det är ett fortsatt skjutande eller 
ihällande och ofta upprepadt buller, som förjagar fisken 
eller gör den skygg. Ett sä vidsträckt förbud mot skju- 
tande, som det, hvilket finnes i gamla Fiskestadgan (1766: 
I, 9), och som blifvit nästan ännu vidsträcktare i Commerce- 
Collegii Förslag af är 1840 ($ 46), kan säledes ej behöfvas, 
i fall det skulle befinnas medföra svärigheter, hvilket väl 
varit orsaken till dess upphäfvande genom Kongl. Resolutio- 
nen af den 9 December 1766. Uti de nya förslagen till 
Norsk Lov for Haffıske — Betsnkning in 8:vo af Bergen 
den 17 Oktober 1342, $ 52, och oförändradt i Betenkning 
at 28 Januari 1845 (tryckt in folio) $ 59 — finnes derom 
följande stadgande: “Om nägon afsigtligt eller efter erhällen 
varning genom onödigt skjutande eller buller söker hindra 
eller skada ett pästäende fiske med notkastning (notfiske), 
plikte derföre 2 till 10 spdr efter sakens beskaffenhet.“ 
Märkligt och, som det synes, orätt är dock, att detta stad- 
gande allenast inskränkes till sillfiske med not. 
6. Om Hafsfisken i allmänhet märkes, att vid Sveriges 
kuster icke finnas sädana stora och till bestämd lokal 
bundna lekfisken, som Norges Torskfiskerier, till hvilka hun- 
drade- eller tusentals fiskare samlas frän alla häll vid vissa 
