57 
i garnfiske, som fordrar vana och skicklighet, tyckas dock 
fiskarena i Bohus län ej med särdeles ifver hafva omfattat 
de försök, som blifvit gjorda till införande af garnfıske. 
Det är till och med troligt, att detta senare aldrig kommer 
rätt i gäng, sä länge vadfiısket bibehälles, eller, hyad som 
är detsamma, fär begagnas. Säsom förr nämndes, känner 
den nuvarande generationen derstädes intet annat redskap 
till sillfängst än den stora vaden, som af dem betraktas sä- 
som det enda rätta. De garn, som man vill lära dem be- 
gagna, anses med denna misstro till allt nytt, som är högst 
vanlig och som lätt förklaras deraf, att det nya, man vill 
införa, kanhända icke är fullt afpassadt efter ställets behof, 
utan tarfva nägon liten rättelse, hvilken endast kan göras 
efter nägra misslyckade försök, hvilka äter föranleda att 
hela saken framstär säsom misslyckad. Mängen anser dess- 
utom dessa försök ej löna mödan, “s& länge det ej en gäng 
vill löna sig väl med vaden.“ Ty sä vidt man hört hafva 
vadegarne i allmänhet föga vunnit, snarare förlorat under 
ett par ärtionden, eller allt sedan 1808. Men ett eller an- 
nat är inträffar det, att ett vadbolag vinner betydligt, man 
har ett par gänger hört, att ett bolag förtjenat 2- till 3,000 
rdr pä en vär. Dessa underrättelser löpa längs kusten och 
uppfattas med samma begärlighet, som de om hvarje lotteri- 
vinst, samt stadfästa hoppet att lyckan kan gynna säväl 
den ena som den andra vaden. De underhälla dessutom 
hoppet, att sillen snart skall äterkomma (säsom det heter). 
Är 1832 var man t. ex. alldeles viss pä& att detta skulle 
snart inträfta, emedan nägra bolag i norra skärgärden pä 
vären hade lyckats upptaga ovanlıgt mycket sill, som dock 
mest var yngel; men 15 är hafva förflutit, utan att spädo- 
men gätt i fullbordan. Säledes fortfar man att hälla vadar, 
om det än ej lönar sig, och att dermed förhindra just det, 
som man efterlängtar: söllens äterkomst. Men hvarje större 
fängst med vaden är ett nederlag för bruket af garn genom 
upplifvande af nyssnämnde hopp och genom det under nä- 
