92 
12. I enlighet med ofvan yttrade äsigter och med 
Rikets Ständers framställning uti ofvan citerade underdäniga. 
skrifvelse mäste, i fall dessa äsigter antagas, den uppma- 
ning och tillätelse, som finnes uti nu gällande författning 
(1766: II, 7, senare hälften) att fiska sill vid alla stränder, 
äfven der, hvarest allt annat fiske är enskild egendom, helt. 
och hället utgä. Sill torde ej behöfva betraktas annorlunda 
än säsom annan fisk, och rättigheten att fänga den borde 
väl följa af de begrepp om rättighet till fiske i allmänhet 
samt af de lokala författningar, som pä& hvarje ort äro gäl- 
lande. Skulle tillgängen blitva stor, s& lärer väl ej fisket 
blifva obegagnadt, och det torde vara tillräckligen sörjdt för 
en allmänt medgifven fiskerättighet vid en del stränder ge- 
nom det, som innehälles uti första hälften af nyss citerade 
$ (1766: II, 7=S$ 24 af Com. Coll. förslag), nemligen: * Uti 
de skärgärdar, som tiskare oklandıadt och efter gammal 
vana fiskat vid hvarandras land och följt saltsjöfisken efter 
dess dref, förblifver det dock efter förra vanligheten.* Detta 
ställe, som i alla händelser mäste i en ny Stadga bibehäl- 
las, gäller naturligtvis äfven för strömmingsfiske och allt 
annat fiske *). 
13. Vid Hummerfisket anmärkes, att ätminstone den 
förbudstid, som hos oss är stadgad genom förordningen af 
den 21 April 1837 och som räcker frän den 1 Juli till den 
15 September, bör bibehällas, säsom verkligen gagnelig och. 
säsom sädan erkänd af fiskarena sjelfva.. Om förbudstiden 
kunde utsträckas äfven till senare hälften af Juni eller ännu 
bättre till hela Juni, s& skulle detta hafva en betydlig in- 
verkan pä fortplantningen, som allmännast synes föregä ı 
Juni mänad. Möjligtvis torde dock detta senare röna mot- 
ständ, emedan man, ätminstone i början af Juni, lärer för- 
° %) JIfr. Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1884, sid. 147—148, 151—182, 
162, 164, 166, 179—181, 203, 210, 217, 219—220, 259—260, 271, 272, 
288—289, 302; 1885, sid. 19—20. (Utg. anm.) 
Bee: 
