100 
Kommittens ätgärd. Det har med afbrott af kortare eller 
längre hvilostunder blifvit under tiden behandladt af Kongl. 
Maj:ts Befallningshafvande, Magistrater i flere städer, Kom- 
mers-Collegium, Kammar-Collegium, Vetenskaps-Akademien, 
enskilde vetenskapsmän samt Rikets Höglofl. Ständer. Bland 
handlingarne har jag äterfunnit sädane, som innehälla redo- 
sörelse för det uppdrag, som blef af Kongl. Maj:t mig älagdt 
är 1833, att genom resor och besök uti Bohuslänska skär- 
gärden mellan. Göteborg och Strömstad samla bidrag till 
nödiga ansedda underrättelser, angäendet tillständet med 
fiskerierna der och hvad dermed egde gemenskap. Denne 
gamle bekante finner jag nu utgöra ett bihang till en mer och mer 
sammanhopad massa af handlingar, men sjelfva saken, hvar- 
om varit och är fräga, ännu beroende pä vidare ätgärd. 
Da jag, ı föld af K. Vetenskaps-Akademiens uppdrag, 
borde i egenskap af ledamot uti denna Kommitte taga befatt- 
ning med ifrägavarande ärende, hvarmed jag fordom i kraft- 
fullare dagar och i utöfning af offentligt embete lagt han- 
den, befinner jag mig tveksam om det sätt, pä hvilket jag 
härvid borde gä tillväga, och huru längt mina tillgöranden 
borde sträckas. KRädfrägande mina Önskningar att kunna 
medverka för hvad mig synes allmänt gagneligt, finner jag 
för mig inga gränser. Lyssnar jag äter till den röst, som 
varnande erinrar, att god vilja utan motsvarande krafter ej 
leder till nägot mäl, borde jag hälla mig pä& ytan af ämnet 
och halka deröfver s& lätt som möjligt. Likväl och dä mitt 
omdöme och yttrande blifvit äskadt, känner jag mig oemot- 
ständligen uppmanad till handling, efter det ringa jag för- 
mär ästadkomma. 
Det första, jag härvid har att ställa mig för ögonen, 
äro gränserna för det fält, som jag har att beträda. Dervid 
har jag att vägleda mig af Kongl. Maj:ıts nädiga remiss till 
Vetenskaps-Akademien och Akademiens deraf föranledda 
uppdrag ät mig. Jag har för min del uppfattat meningen 
af omförmälda höga remiss sä, att jag derigenom icke är 
