114 
kusten eller i skärgärden, och pä& varning ej genast afstär 
derifrän, han anses hafva förverkat fartyg, bät och redskap, 
jemte den fisk, som han kunnat fänga, hvilket allt honom 
fräntages och ställes i taka händer, till dess, efter skyndsam 
anmälan hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, derom var- 
der vidare förordnadt. 
ART.ID.: 
Allmänna föreskrifter, angäende fiskesätt och hvad dervid är att 
iakttaga. 
8. 6. 
Den eller de, hvilka egna sig ät denna näring, ega att 
bedrifva den enskildt för sig eller i bolag: Att för ända- 
mälet utrusta fartyg och bätar, använda förut brukelig och 
känd redskap, säsom Not, Vad, sätt- eller dref-Garn, Backor, 
Linor, Dörj m. m., som för hvarje fiskeslag äro tjenlige eller 
igenom vunnen ny erfarenhet visa sig vara ändamälsenlige; Att 
törfärdiga eller läta förfärdiga eller af andra köpa erforder- 
liga käril till den fängade fiskens ansande och förvarande; 
Att upbygga eller läta upbygga, & dertill tillgängliga ställen, 
nödiga hus, till härbergen för de fiskande och förvarande 
af redskap och fisk; Att inrätta Salterier och Trankokerier 
och antaga sä mänga arbetare och biträden, som i hvarje 
fall kan erfordras, samt ändtligen att försälja den fängade 
tisken färsk, saltad, torkad eller rökt, till hvem som helst 
det ästundar, eller den afföra till ort och ställe i stad eller 
p& landet, der afsättning är att finna, dock att härvid iakt- 
tages, hvad till befrämjande af god ordning och säkerhet i 
handel och vandel kan vara eller blifva i allmänhet stadgadt. 
8:7. 
Vid begagnande af de i förenämnde $ omnämnde fri- 
heter och förmoner, hafva de fiskande i allmänhet att iakt- 
taga: a) att den fängade fisken ansas och skötes sä, att 
