127 
VI. 
Stormäktigste Allernädigste Konung! 
(1851 den 20 Juni underdänigst anmäld inför 
Kongl. Maj:t i Statsrädet & Stockholms Slott). 
Rikets Ständer, som, i anledning af väckt fräga om 
föorändring uti Kongl. Maj:ts förnyade Nädiga Hamn-Ordning 
af den 24 Januari 1771, förehaft granskning af denna. 
Stadga, hafva dervid funnit densamma icke innefatta full- 
ständiga föreskrifter, för att vid hvarje inträffande händelse 
kunna tjena ledamöterne i Hamn-Rätt till behörig ledning 
föor sina domslut och öfriga ätgärder; till stöd för hvilken 
äsigt förekommit, bland annat, hurusom stadganden saknas, 
ej mindre rörande jäfs-förhällanden för Hamnfogde eller 
Bisittare, samt huru i dylıka fall förfogas bör, pä det Rät- 
ten mä blifva domför, än ock till bestämmande af det eller 
de ställen, der de fiskande ega utlägga garn eller draga 
notar, i händelse tvist derom yppas; hvarjemte, och i af- 
seende pä straffbestämmelserne, Rikets Ständer fästat upp- 
märksamhet, dels derä att enahanda ansvar följer, ehvad 
nägon drager not i annans notvarp eller fiskeredskap af 
annat slag inp& annans sätter, oaktadt den förra förseelsen, 
säsom i allmänhet ledande till större förfäng och skada, 
mäste anses gröfre än den senare, dels ock att uti 4 kap. 
1 $ föreskrifves, att den, som snattar, men ej orkar böta, 
skall sitta i stocken, ehuru stockstraffet redan genom Kong]. 
Förordningen den 10 Juni 1841 blifvit afskaffadt och i de 
fall, der böter ega rum, fängelsestraff i stället infördt. 
En sädan Ordnings-Stadga, som den ifrägavarande, sy- 
nes likväl, efter Rikets Ständers tanka, böra, aflattad i öf- 
verenstämmelse med allmän lag, innehälla alla de föreskrif- 
ter, som kunna vara erforderliga för ledamöter i Hamn-Rätt, 
ı och för utöfvande af en sädan befattning, sä att dessa le- 
damöter, af hvilka icke kan päräknas nägon egentlig lag- 
kunskap, ej mä begä felsteg och misstag, i brist pä& känne- 
