136 
S. 4. 
Om nägon will, p& annans grund, eller ego-omräde, 
uptaga nytt, eller uprensa gammalt och fördärfvadt notvarp, 
eller eljest till förmonlig fiske-plats bereda ett dertill förut 
onyttigt ställe vid stranden, eller inom strandegarens om- 
räde ute i vattnet, vare han, efter skedd bevislig anmälan 
derom hos jordegaren, eller, om stranden tillhörer Kronan, 
menighet eller allmän inrättning, hos Vär Befallningshafvande, 
berättigad, att samma fiske-lägenhet, gemensamt med strand- 
egaren begagna, under sin lifstid, derest särskild behörig 
öfverenskommelse derom icke är träffad; Dock under vilkor, 
att jordegaren ej sker skada, samt att denne, och dernäst, 
hans närmaste granne i fisket, stär fritt, att, inom ett är 
frän tillsägelsen, samma uprensning, företrädesvis, verkställa, 
8.0. 
I de fall, dä egare af strand lider nägon skada deri- 
genom, att fiskare der hafva landgäng, fästa fartyg, eller 
uplägga sin redskap m. m., skall derföre, af de fiskande, 
gifvas jordegaren fullkomlig ersättning, hvilken, i brist af 
vänlig öfverenskommelse derom, bestämmes, antingen af dom- 
stolen, eller ock genom pröfning af fem gode män, pä det 
sätt utsedde, att hyardera parten väljer tvänne personer och 
desse fyra gemensamt, eller, om de icke kunna derom förena 
sig, genom lottning, tillkalla den femte. 
S. 6. 
Vill nägon, för sitt behof, eller nöje, utöfva fiske ı ett 
vatten, som honom icke tillhörer, öfverenskomme dä med 
den, som eger laglig rätt, att fiske-vattnet begagna. Den, 
som, med not, fiskar vid en strand, eller i en trakt, der 
han icke är berättigad till fiske, böte 6 rdr. 32 s. och 
miste den fängade fisken, hvilken skall till fiske-vattnets 
innehafvare genast Ööfverlemnas, eller fullt ersättas, om den 
genom tidsutdrägt tagit skada. Sker obehörigt fiske der 
