165 
linier, och inom statsvetenskapen hafva länge nog de mest 
framstäende forskarne uti detta specialämne frän och med 
R. von Mouu och K. Kuss intill G. Conan och A. WAGNER 
allt allmännare och bestämdare uttalat sig till förmon för 
att jernvägarne inom hvarje land med mer utvecklade po- 
litiska och ekonomiska förhällanden till största parten ät- 
minstone böra vara statsbanor. 
Det är emellertid klart, att staten vid inlösen af pri- 
vatbanor, som äro lämpliga för anslutning till statsbane- 
systemet samt hembjudas ät honom, fär taga hänsyn till 
icke blott dessas anläggningskostnad, utan äfven, och detta 
tıll och med företrädesvis, deras beskaftenhet samt ekono- 
miska värde och politiska betydelse. 
Frägan om vära privatbanors inlösen till staten väck- 
tes i svenska Riksdagen till lif redan vid 1878 ärs riksdag 
af Herr A. Hepın uti en sakrik motior i Andra Kammaren 
(N:o 62), fast väl i nägot för allmän omfattning samt under 
ytterst ogynsamma tidsförhällanden, hvarföre den dä ej heller 
vann en önsklig lösning. Anspräken äter p& anläggning af 
nya statsbanor äro särskildt frän de norra provinserna sedan 
flera är tillbaka nära nog oafbrutet äterkommande vid riks- 
dagen. Under sädana förhällanden och dä frägan om stats- 
banornas ytterligare utsträckning säväl genom inköp af pri- 
vatbanor som genom nybyggnad är en fräga af den allra 
största betydenhet samt derföre säkerligen äfven förtjenar 
en den grundligaste utredning, som ädagalägger bäde i hvil- 
ken mon tidens allt mer ökade anspräk kräfver en särskildt 
efter de ekonomiska förhällandenas beskaftenhet och kraf ut- 
vidgad plan för rikets förseende med statsbanor och i hvil- 
ken omfattning statens finansiella ställning medgifver en 
sadan plans genomförande; sä fär jag härmed hemställa, 
det Riksdagen mätte dels i underdänig 
skrifvelse till Kongl. Maj:t anhälla, det täck- 
tes Kongl. Maj:t läta genom sakkunnige 
män utreda i hvilken omfattning, för vin- 
