167 
vara visst, att upprättandet och godkännandet af en sädan 
plan, som motionären förordat och hvilken skulle afse ej 
blott nybyggnader för statens räkning, utan äfven inköp af 
enskilda jernvägar, hvilka allts& mäste i planen angifvas, 
skulle göra det ganska svärt att hälla inom tillbörliga grän- 
ser sä väl nybyggnaderna som, kanske ännu mera, anspräken 
p& inköp af enskilda banor.* 
“P& grund häraf, och dä Kongl. Maj:t i allt fall ej torde 
sakna utvägar att anställa de mer eller mindre omfattande 
undersökningar, Han mä finna i ifrägavarande afseende er- 
forderliga, hemställer Utskottet, 
att Herr Lsungman’s omförmälda motion 
ej m& vinna Riksdagens bifall.“ 
Vid föredragning i Andra Kammaren onsdagen den 11 
Mars 1885 af motionen och Stats-Utskottets afstyrkande ut- 
lätande, yttrades af motionären följande *): 
“Jag har rätt mycket skäl, att vara synnerligt tack- 
sam mot Stats-Utskottet, bäde för en välvillig behandling 
och derföre att det i motiveringen för sin äsigt om afslag 
dock inrymt ett erkännande af motionens kanske vigtigaste 
punkt. Utskottet säger nemligen, att det “visserligen kunde 
vara ganska önskvärdt att ega tillgäng till en fullständig, 
‚väl utarbetad plan för fullbordandet af hela rikets stats- 
banesystem®. Det är naturligt att, d& man säger det en sä- 
dan plan är Önskvärd, man ock erkänt, att man icke är i 
besittning af ett tillräckligt fullständigt statsbanesystem, och 
att man derföre äfven bör söka utveckla och fullborda hvad 
man redan eger derhän, att det en gäng med fog kan be- 
nämnas ett siatsbanesystem för hela rilet.* 
“Skälet hvarföre Utskottet icke ansett sig kunna till- 
styrka motionen ligger synbarligen deri, att Utskottet häller 
före, att initiativet till den föreslagna ätgärden bör komma 
frän Kongl. Maj:t, och att Riksdagen icke utan ovanligt be- 
*) Andra Kammarens Protokoll. 1885. N:o 22, sid. 12—14. 
