208 
om silltillförseln och sillprisen flere gänger om dagen kunde 
sändas till stationen ı Hisings-skärgärden, sillförarne och 
färsksillhandeln tili största gagn. De personer, som hufvud- 
sakligast ombesörja färsksillhandeln p& det inre landet, 
torde ej, eller väl endast mer undantagsvis, vara abbonen- 
ter hos telefonbolagen, men skulle i alla händelser liksom 
sillförarne skörda mycken fördel af den nämnda telefonled- 
ningen, d& ju ofta affärer medels densamma skulle kunna 
afslutas eller ätminstone inledas. Telefonstationen i Hisings- 
skärgärden behöfver sälunda stä ı förbindelse uti Göteborg 
med bäde telegrafstationen och en särskild telefonstation 
vid fisktorget, om det med densamma äsyftade mälet skall 
kunna näs. 
Dä Bohus län i afseende pä telegraf- och telefonväsen- 
dets utveckling stär längt efter alla de öfriga landskapen 
söder om Dalelfven, och dä det sälunda synbarligen är af 
vigt, att hela det för ifrägavarande ändamäl beviljade an- 
slaget utbekommes af staten, sä& böra fördenskull tydligen 
icke blott vilkoret derför uppfyllas, derigenom att Hushäll- 
ningssällskap och Landsting tillskjuta derför nödiga 8,000 
kronor, utan äfven ett tillräckligt antal ledningar med till- 
hörande stationer framhällas till utförande, pä& det icke en 
möjligen för högt tilltagen kostnadsberäkning mä välla, att 
mindre kommer till ständ, än som kan med de beviljade 
beloppen utföras. 
P& grund af hvad ofvan anförts, fär jag allts& vörd- 
sammast hemställa, 
att, d& de uti motionerne innevarande 
är i Riksdagens andra kammare och hos 
Hushällningssällskapet begärda nya telegraf- 
eller telefonledningarna med tillhörande 
stationer, äro med hänsyn till bäde behof- 
vet för sillfiskebedriften och den förut be- 
fintliga fördelningen af denna förmon möjJ- 
ligast billigt och rättvist fördelade pä de 
