220 
samhet kommit mig till del, varit allt annat än godt. Det 
är under sädana förhällanden icke att undra Öfver att t. o. m. 
Konungens Befallningshafvande i Göteborgs och Bohus län 
ansett, det jag “kunnat hafva billigt anspräk pä att f& mina 
egna tillskott i nägon om ock ringa (sic!) mon ersatta“ och 
att “ett anslag af 5,000 kronor ärligen icke vore 
för högt beräknadt“. En ersättning iör de af mig gjorda 
uppoffringarna, ehuru tvifvelsutan fullt berättigad, har ej af 
mig begärts. Jag har endast önskat ett bidrag till afslu- 
tandet och utgifvandet under nägra ärs tid af de af mina 
forarbeten uti ämnet i fräga, som derunder kunna medhin- 
nas, utan att dervid binda mig vid nägra ouppfylibara vil- 
kor, sädana som de af Konungens Befallningshafvande i 
Göteborgs och Bohus län framstälda. De uppofiringar, jag 
för min ifrägavarande verksamhet fätt vidkännas, äro nem- 
ligen alldeles för stora för att jag utan afsaknad skulle 
kunna helt och hället afst& frän offentliggörandet af den- 
sammas resultat, och jag har derför, oaktadt jag sedan 
1883 icke vidare haft nägot anslag att uppbära, dock oaf- 
brutet fortsatt nämnda verksamhet. 
Beträffande mina redan utgifna skrifters värde, tillkom- 
mer det icke mig att döma, men dä ofta bemälde profes- 
sorer antydningsvis sökt nedsätta detsamma*), sä äterstär 
mig endast att hänvisa till den betydande omfattning, ıi 
hvilken de, pä& föranstaltande af personer med obestridlig 
' sakkännedom, blifvit föremäl för utgifvande i utländsk öf- 
versättning. Beträffande äter värdet af de skrifter, hvilkas 
utgifvande nu är ifrägasatt, kan naturligtvis, dä de ännu ej 
äro författade, endast slutas frän planen för desamma och 
*) Det hade tvifvelsutan varit skäl, att professorerne F. A. Smirtt och 
0. TorELL reflekterat nägot litet pä värdet af deras egen vetenskapliga 
verksamhet under ärtiondet 1873—83 och dervid tagit i betraktande de förhäl- 
landen, under hvilka de arbetat med hänsyn till hög aflöning, materiela 
hjelpmedel af alla slag o. s. v., innan de sä hastigt dömt i föreliggande 
fräga. En jemförelse mellan den egna och den sä härdt bedömda verk- 
samheten hade säkerligen icke skadat. (Utg. anm.) 
