222 
heten har redan pä det otvetydigaste ädagalagt, att de myn- 
digheter, som regeringen under senare tider haft att tillg& 
säsom rädgitvande eller verkställande i fräga om bohuslän- 
ska sillfisket, icke varit eller äro i besittning af den sak- 
kännedom, som utgör ett oundgängligt vilkor för att de 
skulle förmätt säsom sädana motsvara sin bestämmelse. — 
Svariges vestkust torde ock vara den enda trakt i verlden, 
der en sädan offentlig verksamhet som den af mig under 
ärtiondet 1873—1883 utförda afbrutits, oaktadt ett nytt 
löftesrikt fiske begynt, som gjorde densamma längt behöfli- 
gare än-förut. 
Pä grund af hvad sälunda anförts och för att, p& sätt 
Kongl. Landtbruksakademiens Förvaltningskommitte antydt 
vara Önskligt, bereda “en objektiv grund för bedömandet* 
af min ansökan, fär jag allts& hemställa, 
det under innevarande och följande tre 
är ett ärligt anslag af allmänna medel, 
. stort 4,000 kr., mätte mig beviljas för den 
fortsatta bearbetningen och kompletteringen 
genom nya undersökningar och resor samt 
utgifvandet i tryck af under föregäende 
fiskeriundersökningar samladt material och 
inhemtad erfarenhet *). 
Stockholm den 4 April 1885. 
AXEL VILHELM LJUNGMAN. 
samheten och visshet om hvad man har för densamma att päräkna äro ju 
synbarligen oumbärliga för mälets näende med minsta kostnad inom kortaste 
tid. (Ttg. anm.) 
*) Det begärda anslaget för hela den ifrägasatta tiden skulle blott helt 
füga hafva öfverstigit de pekuniära uppoffringar, sökanden mäst vidkännas 
för den föregäende verksamheten med samma syfte. Ansökan bifölls den 7 
Maj 1885 sälunda att ett anslag af 4,000 kronor beviljades, att lyftas med 
ena hälften vid medlet af sistnämnda är och med den andra vid början af 
ar 1886. (Utg. anm.) 
