270 
geniör verkställa fullständig. undersökning & linien Fiske- 
bäckskil— Rägärdsvik, samt 
9) att utläggning till normal spärvidd af Uddevalla— 
Venersborg—Herrljunga-banan och dess inlösen till staten 
förordas af ombuden för Uddevalla stad säsom en ätgärd, 
hvarigenom länets öfriga jernvägsbyggnader bäst skulle un- 
derstödjas. 
Som af det nu nämnda framgär, har offervilligheten © 
allmänhet inom kommunerna och ibland enskilde icke visat 
sig särdeles stor, ity att endast sju kommuner utfäst sig för 
lemnandet af kontanta bidrag ät jernvägsanläggningar och 
endast tre für samma ändamäl erbjudit fri jord. 
De inkomna svaren gifva derjemte vid handen, att me- 
ningarne temligen allmänt uttalat sig för en längdbana ge- 
nom länet, enär ungefär hälften af de svar, hvari jernvägs- 
anläggningar förordas, synas vara till förmon för längdba- 
nan, hvaremot andra hälften splittras pä sex tvärbaneförslag. 
Ehuru kommitterade icke tillmäta de ingängna svaren 
alltför stor betydelse, har dock kommittens flertal kommit 
till den äsigt, att den jernvägssträckning inom länet, för 
hvilken de största skälen tala, justär längdbanan, dä denna, 
säsom en fortsättning af den s. k. halländska kustbanan och 
saäsom förmedlare af ej mindre transitotrafiken mellan Norge 
ä ena samt södra Sverige och Danmark & andra sidan än 
älven den hufvudsakliga trafiken inom länet, särskildt med 
hänsyu till dess hufvudnäringar, landtbruk och fiske, detta 
senare för sä vidt längdbanan sättes i förbindelse med haf- 
vet genom bibanor, skulle bäst gagna länet, och dä hon, 
säsom tillfredsställande intressena hos flertalet af länets kom- 
muner, äfven borde hafva företrädesrätt i frägs om under- 
stöd frän Landstingets sida. 
Som emellertid flera andra jernvägsförslag äbanebrasgts, 
deraf en del, särdeles om de äro egnade att tillgodose fisket 
och i all synnerhet sillfisket, torde hafva berättigadt kraf 
pa allmänt understöd, under det att andra deremot icke 
-.. 
nn Sr 
a a ne en. 
