281 
de sig om, at fiska för andras räkning med egen winning. 
Dä uti Medeläldren, men i synnerhet i 15, 14 och 15 
Seclerne, mänga Millioner Sill och annan fisk ärligen sam- 
lade sig p& Skänska och Bohuslänska Kusterna, woro wi 
ännu sä wärdslösa, at wi läto Lübeckarne och Skottarne 
hämta frän wära egna Stränder de rikedomar, som Gud 
och Naturen ärlisen tilböd oss liksom för intet I det 16 
Seculum lämnade dessa Fiskhärar wära kuster, och blodi- 
ga Successions och Religions krig sysselsatte oss sä, at wi 
ej fingo tänka stort pä& hushäls saker. I början af det 17 
Seculum steg en GUSTAF ADOLF pä Sweriges Tron. Han 
war en Stor Konung i Fred och i Krig. Han gaf wär Han- 
del et nytt lif och des flesta grenar kommo under honom 
aldraförst i en hälsosam rörelse. Hade han fät lefwa, hade 
han säkert bragt wära Fiskerier äfwen i gäng. Men CARL 
GUSTAF war egenteligen den första, som tänkte pä at läta 
Swenska skepp hämta Sill och fisk frän öpna hafwet och 
til den ändan förbehölt sig och sina undersätare uti Trac- 
taten med Ängland af 1656, att fritt fä fiska p& Ängelska 
och Skotska kusterna, dock under det wilkor, at wi ej skulle 
fä fiska med flera än 1,000 Buyser. Men det gär längt 
wigare at skrifwa 1,000 Buyser pä papperet, än utrusta och 
skicka dem pä Sillfiske i Nordsjön. Jag kan ej säga, om 
wi skickade ut en eller ingen p& försök. Konungens Polska 
och Danska krig, stora Statsförslager och tidiga död gjorde, 
at denna saken stannade i sin början. Souverainitetens in- 
förande i Swerige af Konung CARL XI och de länga kri- 
gen under Konung CARL XII tilläto undersätarena föga 
annat, än at tänka pä sit och sin egendoms förswar, som 
aldraminst woro hägade före, att lägga sina Capitaler uti 
Handelsrörelser, hwilka fordra upmuntran och understöd af 
en Regering, som älskar Frihet och Hushälning, men ej 
twäng och krig, Sä snart wi togo wär Frihet igen och 
lärde oss känna des wärde och smaka des frugter, sattes 
wär Hushälning och Handel alt efter hand i det skick de 
