304 
WI, 
Anteckningar om Sillfisket i Bohus Län®); 
meddelte af P. Duzp,. 
Flere är hafva redan förflutit sedan det senaste stora 
Sillfisket. Det är nu endast pä& nägre ställen i den ytter- 
sta Skärgärden, hvarest Sillen visat sig ärligen, ehuru tiden 
till hennes besök kan sägas vara mindre bestämd, och in- 
träffar antingen höst, vinter eller vär. Man har säkert svärt 
att uppgifva de orsaker, hvarföre Sillen numera icke kom- 
mer till stränderna i den mängd som i senare hälften af 
det förflutna ärhundradet, och dä man icke kan förutse den 
tid, när, efter hvad tillförene inträffat, denna rıkedom & nyo 
tilldelas värt fädernesland, synes vigtigt, att hyar och en 
som förvärfvat kunskap och erfarenhet om den under sista 
fisketiden brukliga bästa methoden att fänga och förädla 
denna vara, för efterkommandernes undervisning mä& samla 
s& fullständig beskrifning deröfver, som kan ästadkommas. 
Inträffar nu äter denna lyckeliga period icke förr än dä alla 
vid fisket och beredningen tillvande personer bortdött, skulle 
det kunna hända, liksom i de första ären af det sista fisket, 
att tvenne tiotal försvinna, innan näringen kunde uppbrin- 
gas till den högd som ifrän 1764 till 1796, dä den utan 
att till utländningen betala mer än 80,000-—-100,000 tunnor 
salt och 100 skeppund hampa, öfver 30 är inbrasgte, i all- 
mänhet räknadt, ärligen 2—3 millioner Rd. specie. Enligt 
Götheborgs Export-Journaler, utclarerades derifrän endast af 
rökta Sillen 3,500—4,000 tunnor till Medelhafvet, och Pil- 
chards (en saltad och hoppressad Sill) till Westindien och 
Irland till lika mängd. Med tillhjelp af Special-utdragen 
ifrän Marstrands och Kongelfs Tullkamrar uppgick den ex- 
*) Ur Kongl. Vetenskaps Akademiens handlingar för är 1817, sid. 
32—46. (Ttg. anm.) 
