310 
Men för att p& djupt vatten äfven kunna utröna om der 
fanns nägon Sill, samt eljest för att utforska Sillstimmens 
mäktighet och direction, uppfanns den utväg, att med smärre 
roddbätar, hvaraf 3—5 stycken alltid funnos vid hvarje Vad- 
lag, och kallades kännbätar, undersöka tillständet, som sä- 
lunda verkstäldes: att en man satt i densamma med ett 
uti fri hand hällıt snöre, som ı tysthet nedsänkt, hölls 
sträckt af vidfästadt lod utaf 2, 3 och 4 markers tyngd, 
och uppmärksamt, under det bäten roddes med möjligen 
minsta buller, efterkände p& 8, 10—14 famnars djup, om 
ingen dallring eller spelande rörelse af snöret uti han- 
den upptäckte och tillkännagaf en Sillsiimme. Derige- 
nom utforskades äfven, hvarest och uti hvilken direction 
vaden skulle kastas, och hvar landningsstället skulle blifva, 
hvarvid fordrades äfven, att uppmärksamt uppsöka ström- 
dragets kosa och vinden, sä att vaden blef dragen emot 
desse rörelser, eller ock, säsom förmänligast, om icke stim- 
men, i synnerhet om den var mycket stor, kunde stängas. 
Om allt detta underrättades Vadkungen, som med 4—5 man 
befann sig p& Vadbäten. Han begaf sig dä dit med alla 
till Vadlaget hörande bätarne, och sedan han till nägon del 
pröfvat riktigheten af uppgifterne, förrättades Vadens kast- 
ning, som bestod uti dess mycket rediga utläggning med 
den största tysthet, som kunde iakttagas, pä det att intet 
oljud eller buller mätte bortskrämma Sillen, som vid sädana 
tillfällen med en förundransvärd hastighet aflägsnade sig, 
om den icke var alltför djupt inträngd uti fjordarne eller 
utmattad efter lektidens slut, d& den kallades dufven. 
Att för en alldeles okunnig beskrifva nägon handtering, 
s& att den derefter mä kunna verkställas, fordrar att be- 
rättelsen blifver nägorlunda noggrann och fullständig. Till 
den ändan är det som rörer sjelfva Sillsaltningen här an- 
tecknadt. 
Den fängade färska Sillen infördes ifrän bäten vid 
bryggan med skjufkärror, som voro af Justeraren uppmätte 
