312 
gählade lades dä uti den vänstra bingen, hvarutur den af 
en Saltare kastades med skoffa utı en ren tunna, hvarest 
genast öfver hvarje ordentligen lagd floka, ströddes salt; 
den fullagda tunnan fördes derpä undan, och en annan blef 
derefter fullagd och saltad. Sedan nu denna saltningen 
om 4—6 dagar sjunkit tillsammans, afhälldes laken uti ett 
kar, och tunnan fullpackades med Sill som legat med pä- 
strödt salt uti en binge, dertill beredd, ‘och sedan den med 
trampning p& bottnen blifvit väl ihopprässad i tunnan, slogs 
bottnen till och tunnan borrades för att medelst tratt pä- 
fylla s& mycken lake som tunnan kunde emottaga. Allt 
efter som väderleken fordrade och tiden för öfrigt tillät, öpp- 
nades Silltunnan änyo efter 6, 8 till 14 dagar, laken af- 
hälldes, mera packsill inlades sä mycket som kunde dit 
nedklämmas, bottnen tillslogs och saltlaken päfyldes äter, 
hvarefter denna tunnan var färdig till export med Höstpack- 
ning. Om pä det sättet saltad och packad Sill blef qvar- 
liggande öfver vintren, sä förnyades packningen pä lika 
sätt, sedan saltlaken var afhäld, hvarefter laken äterigen 
päfylldes. Vid denna förbättrade methoden iakttogs med sorg- 
fällighet att tunnorne voro mycket rene, och att de icke 
fingo stä länge öppne för luftens äverkan. 
Sillfisket var iör Rikshushällningen utaf yttersta vigt, 
och näst Jern-exporten, som det var nästan jemlikt, den mest 
riktande afsättnings-vara p& utrikes orter. Huru nödvändigt 
mä icke dä blifva, att uti detta intervall, som deruti befin- 
nes, undersöka alla de orsakers och hinders verklighet, som 
dä pästodos välla aftagandet eller dess totala upphörande. 
Trangrumsets obehindrade uttappning utur kettlarne i haf- 
. vet, till exempel, pästods sä ifrigt vara dertill vällande, att 
alla de skäl som Naturkunnige nyttjade att bevisa dess 
oskuld, voro otillräcklige att häfva opinion emot dess 
skadlighet; och sä länge inga undersökningar göras. pä hafs- 
bottnen, kan dess förderfvande egenskap icke utrönas och 
