> 317 
lugnare vatten inomskärs, hafva de alltid befordrat Sillens 
instötande i fjordarne, när den hällit sig nära kusten. Kunde 
derföre igenom observationer uträknas perioderne för vin- 
dars och deraf sig härledande strömdragens varaktighet och 
följd af andre orsaker, än de som nederbörd och utdunst- 
ning samt luftkretsens deraf beroende temperatur ästad- 
komms, och de rädande vindarnes directioner i denna de- 
len af jordytan kunde bestämmas, s& skulle man äfven efter 
min tanke kunna förutsäga, när nägot stort Sillfiske vore 
att förvänta. Pä flere är hafva nordveststormar sällan in- 
träffat, och det aldrig af nägon längvarighet, icke en gäng 
2 eller 3 dasgar. i 
Att detta ämne i hela sin vidd förtjenar de kunniges 
ätanka, lärer icke bestridas, äfvensom det är att förmoda, 
det sannolikaste orsakerna, som bidraga till eller förhindra 
Sillens ankomst, kunna genom längre tid fortsatta iakttagel- 
ser utforskas. 
NZ ıL, 
Om Trankokningen i Bohus Län, jemte beskrifning 
pa ett Trankokeri*); 
af PEHR Könıs, 
Revisor i Directionen öfver Trollhätte Canal och Slussverk. 
I början af det nu nästan alldeles upphörda Sillfisket 
saltades den mesta Sillen, men som detta icke kunde med- 
hinnas, innan den blef för gammal, var köparen oftast ilara 
att fa skämd eller föga varaktig Sill; eller ock, om saltnin- 
gen kunnat väl verkställas, skulle en sädan mängd icke 
funnit afsättning, utan varan fallit i vanpris och änteligen 
rutnat i hamnarne samt handteringen säledes gätt under. 
1760 började Brukspatronen CAHMAN att med drift an- 
ställa Trankokning, icke allenast af räken af den gählade 
*) Ur Kongl. Vetenskaps Akademiens handlingar för är 1817, sid. 47 
—52. (Ttg. anm.) 
